S.TOSTEDT: FRAN KAMERUN. III 



ena med klotrunda, på grenar fästa bon, den andra med lång- 

 sträckta, sittande utmed trädstammen. 



Från termiternas byggnader, vare sig dessa äro särskildt 

 uppförda eller endast bestå af gångar under bark eller i trä, 

 leda alltid en mängd täckta kanaler ut i alla riktningar. Tyd- 

 ligast iakttages detta, då boet är fäst utanpå en stam, som då 

 omspinnes af dylika gångar, hvilka framför allt ställa det i för- 

 bindelse med jorden, men äfven sträcka sig uppåt kronan. Ämna 

 termiterna angripa något föremål, t. ex. en tygbal i ett varu- 

 magasin, ser man täckta gångar, som leda från deras bo till 

 denna, därvid löpande långa sträckor på väggarna och upp till 

 den hylla, där tygbalen är; icke nog härmed, utan de uppföra 

 dylika inuti denna, allt efter som den sönderätes. Hos inga ar- 

 ter kunde jag finna matförråd. 



Termiterna äro ljusskygga varelser, som om dagen hålla sig 

 dolda i sina bon och gångar och endast under natten ströfva 

 omkring eller arbeta på sina byggnader. Sönderslår man en så- 

 dan försvinna de hastigt eller söka, om skadan ej är för stor, 

 att hastigt reparera den och afstänga det förhatliga ljuset. De 

 samla sig sålunda i de sönderbrutna rummen och börja byggan- 

 det rundt kring kanterna. Materialet är deras exkrementer. 

 Hastigt löper en »arbetare» fram till randen, hvarest han 

 utstöter en liten jordklimp af ett knappnålshufvuds storlek, 

 hvilken sedan bearbetas med käkarna till en plastisk massa, som 

 utjämnas öfver den förutvarande; rester af de krossade väggarna 

 o. dyl. inmuras bland det öfriga sedan det först blifvit sönder- 

 smuladt med käkarna och uppblandadt med saliv. Äfven tror 

 jag mig hafva märkt, att de uppkasta jordbollar genom munnen, 

 men det viktigaste materialet förblir dock exkrementerna. 



Så länge de måste hålla sig i ljuset går arbetet trögt; ofta 

 försvinna de därvid i sina gångar och tyckas tveka att komma 

 upp, men då de väl fått ett värn färdigt att hålla sig bakom, 

 går det allt raskare, och man ser den ena bollen efter den andra 

 skjutas fram och utbredas öfver kanterna. Är hålet för stort, 

 nöja de sig för tillfället med att täcka blott rundt kring sidorna, 

 så att ett smalt rum bildas mellan den nya och gamla väggen. 

 Härvid börja de fylla dels från golfvet dels från taket, och då 

 murarna närmat sig hvarandra tillräckligt, afsluta de arbetet genom 



15 



