ADLERZ: DJURVÄRLDENS BESITTNINGSTAGANDE AF ÖAR. 135 



gränsade sträckor. Men i fråga om t. ex. en sådan liten öm- 

 tålig, vinglös och blind insekt som Beckia albinos^ hvilken al- 

 drig frivilligt kommer fram i dagsljuset, utan ständigt vistas i 

 underjordiska gångar, kan jag för närvarande ej tänka mig, hvil- 

 ket förflyttningsmedel som varit verksamt, såvida ej människan 

 i detta fall varit den förmedlande, t. ex. genom att från fastlandet 

 öfverföra jord, innehållande några individer af den nämnda hopp- 

 stjärten. För jämförelses skull må nämnas, att Sparre-Schneider 

 uppräknar från Nordfuglö 65 skalbaggar, 27 fjärilar samt 6 land- 

 mollusker. Högbom uppgifver att på Holmön i Nordliga Kvar- 

 ken »förekomma, utom de däggdjur, som med lätthet färdas öfver 

 vintertiden, såsom hare och räf, ekorre, råttor, sorkar, huggormar, 

 snokar, ödior, grodor, de vanligaste insjöfiskarna mört, gädda, 

 abborre, alla fastlandets myrarter och i öfrigt en rik insektfauna». 

 2. Undersökningen af trenne vester om Storön belägna 

 mindre skär gaf följande resultat. 



a. På ett omkring 300 m. från Storön aflägset skär af 

 omkring 6 m. höjd öfver vattenytan, utan all vegetation och 

 vid hög sjö öfverspoladt af hafvet, träffades enstaka indivi- 

 der af ett litet kvalster, Bdella arenaria, krypande omkring. 

 Måhända kunde de lifnära sig af sjöfåglarnas exkrementer, ty 

 de vistades just på högsta punkten, där spår af sjöfåglarnas 

 vistelse voro talrika. 



b. Ett skär på samma afstånd från Storön som det före- 

 gående, men af omkring 10 meters höjd öfver vattenytan, 

 befanns på högsta delen i på läsidan belägna springor hafva 

 en torftig vegetation af Sedum acre, Lepigonum salinum 

 samt Festuca spec. Här träffades Oniscus inurarms, Che- 

 lifer cancroides, Bdella arenaria, ett ex. af en Epeira 

 spec, samt åtskilliga individer af den egendomliga, lilla myrio- 

 poden Polyxc7ins laguriis. 



c. Tvenne holmar af ungefär samma höjd som det sist- 

 nämnda skäret, men belägna längre vesterut, på omkring 

 600 meters afstånd från Storön, befunnos hysa samma växt- 

 och djurvärld som skäret b, med undantag däraf, att Epeira 

 saknades och att af de öfriga individantalet, i förhållande 

 till holmarnas storlek, var mindre. 



5 



