138 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 893. 



insekter voro här rätt talrika. Af obevingade träffades flera arter 

 Podurider, arter af myriopodsläktena LitJiobius och Geophilus, 

 flera landsnäckor, såsom Helix-, Siiccinea- och Ptipa nxt^ix, samt 

 i den tämligen djupa myllan, som bildats under lindarna, dagg- 

 maskar. Sannolikaste förklaringen på de sistnämndas förekomst 

 är väl, att de ursprungligen införts såsom någon fiskares agn- 

 förråd. 



4. Mindre skär, med omkr. 80 kv. m. yta, 3 m. högt och 

 bevuxet med några alar och tallar. Här träffades flera myrsam- 

 hällen af CamponotJis herculeanns, Lasius niger, L. flavus (i 

 h\ars bon Beckia albinos), Formica fusca och Tetramorium 

 caespitum Föröfrigt funnos Oniscider, myriopoder och landsnäc- 

 kor af de förutnämnda släktena. 



5. Litet skär med en utsträckning af omkring 50 kv. m. 

 samt en höjd af 2 m. på högsta punkten, öfverspoladt till större 

 delen vid hög sjö af vågorna, som ända till dess midt uppsväm- 

 mat små skal. af Mytilns och Cardiuni samt tång; bevuxet af 

 albuskar, Valeria?ia, Tanacetuvi, Angelica m. m. Talrika land- 

 snäckor af släktena Succinea och Balea under stenar bland täm- 

 ligen färska skal af Mytilns och Cardiinn. Häraf vill det synas, 

 som om öfverspolningar af det bräckta vattnet föga skulle be- 

 komma de nämnda landmolluskerna. Dessutom funnos samhällen 

 af Lasius niger och ßavus samt isolerade honor af Camponotus 

 Jicrculeanns och Formica, fusca, af h vilka inga arbetare träffades 

 \)k skäret. Talrika gräshoppor af släktet Stcnobothrus träffades. 

 Myriopoderna representerades af en Geophilus, spindlarna af nå- 

 gra Lycosider äfvensom af en väfspinnande art samt af Bdella 

 arenaria. Af gråsuggor träffades Oniscus murarius. 



6. Ett mycket litet skär, som med blott i kv. m. yta höjde 

 sig knappt 1/3 m. öfver vattnet. På denna ö i miniatyr fanns 

 dock ett rofdjur, en spindel, som under en sten hade anordnat 

 sin silkestapetserade kammare. Den enda varelse, som för till- 

 fället möjligen kunnat falla offer för hans roflystnad, var en 

 Sålda litoralis, som sannolikt vistades blott på tillfälligt be- 

 sök från en 20 m. aflägsen holme. Dessa två voro de enda 

 invånarna på det lilla skäret, som låg väl skyddadt. i lä för en 

 holme och därför sannolikt, trots sin ringa höjd, sällan öfverspo- 

 lades af vågorna. 



8 



