146 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



ning öfver de kända arterna och deras synonymi jämte en kort- 

 fattad diagnostik öfver desamma, utgörande utdrag af hvad Lillje- 

 BORG, Särs, Claus, Vosseler och nu senast Schmeil offentliggjort 

 rörande de hufvudsakliga detaljerna för arternas igenkännande. 

 Den sistnämnde har uti en förlidet år i Halle a. d. Saale utgif- 

 ven inauguraldissertation för doktorsgradens erhållande, med titeln 

 »Beiträge zur Kenntniss der freilebenden Copepoden mit beson- 

 derer Berücksichtigung der Cyclopiden» beskrifvit 20 tyska arter^ 

 hvarvid han förordar till synnerligt afseende i och för arternas 

 urskiljande ett organ, som han kallar reccptaailiim seminis och 

 om hvilket han yttrar: »Die Form des receptacnluni setninis ist 

 fur jede Art charakteristisch und durchaus constant. Genau den 

 Bau dieses ausserordentlich wichtiges systematisches Organ wieder- 

 zugeben ist nur durch gute Abbildungen möglich.» Som någon 

 annan af mig känd författare öfver ämnet icke uppgifvit ifråga- 

 varande organ vara af så väsentlig vikt för arternas urskiljande, 

 har jag icke häller hittills däråt ägnat särskild uppmärksamhet,, 

 och uti ScHMEiLS nyssberörda yttrande har jag funnit en anled- 

 ning att icke söka i svensk öfversättning återgifva hvad han rö- 

 rande detta organs utseende hos hvarje af honom beskrifven art 

 anfört, detta så mycket hellre, som han om sitt arbete tillika 

 yttrat: »Diese Beiträge sind ein Auszug einer grösseren Abhand- 

 lung, welche in nächster Zeit mit circa 12 Figur-Tafeln als ge- 

 sonderte Arbeit in der von Leuckart und Chun herausgegebenen 

 »Bibliotheka zoologica» erscheinen wird». Professor Lilljeborg lär 

 också nu ämna från trycket utgifva ett större, mer omfattande 

 arbete rörande entomostraceerna, affattadt på något af de mer 

 allmänt bekanta europeiska språken, men när det kan blifva fär- 

 digt lär ännu icke vara bestämdt, och huruvida Schmeils nyss- 

 berörda iakttagelser kunna komma att föranleda dröjsmål, kan 

 jäg icke bestämma. Jag hoppas likväl att intill dess nyssnämnda 

 författares ifrågavarande arbeten blifvit här tillgängliga, hosgående 

 förteckning och kortfattade diagnostik kunna blifva användbara 

 både såsom hjälpreda vid forskningar och vid uppgörandet af mer 

 omfattande afhandlingar öfver ämnet. 



Det har lyckats mig att iakttaga, hur Cyclopiden bär sig åt 

 vid skalömsningen. Djuret böjer sig därvid så, att dess ryggdelar 

 bilda en utåtvänd halfcirkel, rätar därpå ut sig och förnyar dessa 



