23S ENTOMOLOGISK TID.-KRIFT 1 893. 



Utföra l)ladskärningen ute på fältet och transporten af bladstyc- 

 kena. De medelstora mottaga dessa i boet och bearbeta dem 

 där i och för svampgödslingen. 



Möller har sett huru de af honom fängslade myrorna i detta 

 fall bete sig. Först sönderskära de ytterligare de mottagna blad- 

 styckena i talrika små skifvor och fortfara härmed ända tills det 

 återstående stycket icke är större än deras hufvud. De affallna 

 styckena upptagas af andra individer. 



Dessa små bladbitar tuggas och knådas ytterligare mellan 

 käkarna och framfötterna på det sorgfäll igaste, tills de bilda en 

 liten mjuk kula. Ofta åtgår till detta arbete för hvarje myra en 

 kvarts timmes tid. Då den lilla klumpen nu en gång är färdig, 

 infogas den af myran på något lämpligt ställe i svampkakan. 

 Och dennas fina svamptrådar intränga, såsom Möller funnit, med 

 en anmärkningsvärd lätthet i den på detta sätt omsorgsfullt för- 

 beredda näringen. 



Undersöker man svampkulturerna mikroskopiskt, finner man 

 att de bestå af talrika sammanväfda fina trådar, hyfer, hviîka 

 allmänt i de yttre lagren i sina fria ändar äro kulformigt an- 

 svällda, bildande hvad Möller kallar myrornas kålrabbihufvuden. 

 Dessa äro redan för blotta ögat synliga såsom små hvita punkter 

 i myceliet och saknas icke i någon enda af ^//(7-arternas svamp- 

 odlingar. Genom talrika försök har Möller bevisat, att de ut- 

 göra myrornas hufvudsakligaste, om icke enda näring. 



Dessa bildningar äro de enda, man kan upptäcka vid under- 

 sökningen af .svampmyceliet. I svampkulturerna finner man 

 däremot aldrig någon konidiebildning, icke ens minsta spår däraf, 

 lika litet som något främmande mycel bland dessa kålrabbi bil- 

 dande trådar. 



Om man föreställer sig den väg, bladtransportörerna hafva 

 att tillryggalägga öfver fältet, förr än de nå nästet, måste denna 

 odlingens fullkomliga renhet förefalla nästan oförklarlig. Blad- 

 styckena liäras visserligen upprätt, men intet kan hindra, att de 

 otaliga gånger strykas mot längs marken utbredda, såväl anima- 

 liska som vegetabiliska kvarlämningar och från dem upptaga tal- 

 rika bakterier, sporer och svamptrådar af alla slag, hvaribland 

 säkert sporer af de allmännaste mögelsvamparna. För dessas 

 vidare utveckling kan icke gärna finnas en lämpligare plats, än 



4 



