298 ento:mologisk tidskrift 1893. 



ändamål 3 gånger dagligen en tur genom hela museum, hvaraf 

 följden blef, att följande års insamlingar nedgingo till ett mini- 

 mum, d. v. s. circa i kubiktum djur, och hafva dessa med hvarje år 

 allt mer och mer minskats till antal, fastän det ej står i mänsk- 

 lig makt att utrota sådana smådjur, som veta att lägga sina ägg 

 i de minsta springor, ja i själfva nyckelhålen, så att de där ut- 

 kläckta larverna genast kunna inkrypa uti skåpen. Med den er- 

 farenhet, jag i dylika saker förut ägde, ansåg jag dock att detta, 

 såväl som andra gifter, föga uträttar på .kallblodiga djur och sär- 

 skildt på insekter, hvilka stiindom förtära i arseniklösningar ge- 

 nomdränkta hår, fjädrar eller andra hornbildningar, såsom sim- 

 huden hos •>->Natatoria-i> m. m., men ville dock, af lätt insedda 

 skäl, ej motsätta mig experimentet. — Alltså lades den omskrifna 

 fenan i en starkt mättad strykninlösning, hvari den förblef lig- 

 gande i 8 — 10 dagar. Efter denna tids förlopp upptogs fenan 

 och lades att torka på en hylla nära taket i ett rum, som aldrig 

 eller högst sällan eldades, och kvarblef liggande där till följande 

 års höst, då den tillfölje af en tillfällig omflyttning i rummet, 

 ånyo framdrogs och undersöktes. Vid en sorgfälligare granskning 

 af densamma, befanns den alldeles genomäten, ja nästan uppäten 

 af Dermestes lardarhis, Atiagetms Pellio och andra, såsom Ati- 

 threnus museorum Lin. och Pthiiis fur Lin. samt flera arter 

 CryptopJiagus och Lathridius, hvilka 2:ne senare genera och 

 familjer vanligen lefva i svampar, nämligen det mögel, som bildar 

 sig på fuktiga väggar m. m. 



De förstnämnda 4 arterna hade här tydligtvis undergått sin 

 metamorfos, också vimlade det af larver i alla storlekar, före- 

 trädesvis af Dermestes lardarius och Attagenus Pellio, den förra 

 arten var äfven talrikt representerad af imagines, som i alla rikt- 

 ningar sökte sig fram ur hålen och springorna på fenfragmentet 

 samt ogeneradt parade sig och mådde väl. — Beviset för vissa 

 gifters oskadlighet i insekternas tarmkanal anser jag mig här- 

 igenom till fullo ådagalagdt, trots gamla inrotade åsikter i mot- 

 satt riktning. 



Lund i oktober 1893. 



C. D. E. Roth. 



