300 ENTOiMOLOGISK TIDSKRIFT 1893. 



och Uti hvarje inkvarterades en larv af Opilo mollis Lin., hvar- 

 efter hålen ånyo tillslötos med sina korkbitar. Efter cirka 8 dagars 

 förlopp borttogos ånyo korkarna, dels emedan jag antog att Opilo- 

 larverna redan ätit sig in uti Bajuliis-\a.\\'erna, dels emedan de 

 möjligen behöfde friskare, förnyad luft inuti hålen. För öfrigt 

 brukade jag minst en gång i månaden neddoppa hvarje trästycke 

 i kallt friskt vatten samt därefter torka detsamma, innan det ånyo 

 inlades i burken. I april insläpptes Ö/Z^-larverna och i juli 

 samma år utkläcktes 2 ex. af Opilo mollis \ den ßidje H. Ba- 

 jiihis-\2LX\'en var liksom larven till Opilo död, af orsak som jag 

 ej kunde utforska, ty han hade 2:ne gånger ömsat hud, hvilket 

 syntes af de förtorkade resterna af larvskinnen • — - de 2: ne åter- 

 stående, af parasiter orörda Hyl. Bajnlus larverna utvecklades 

 till imagines, som i form af 2:ne ÇÇ några dagar senare utkröpo. 



Puppor förvaras äfvenledes i glasburkar, öfverbundna med 

 papper och bomullsbitar omväxlande. De böra äfven stundom 

 doppas i vatten, annars torka de vanligen bort och dö. 



Vill man samla puppor och fullbildade larver af sådana trä- 

 ätare, kan man genomsåga trästycket, hvari larvhålen äro ställda 

 i rader, samt med band eller hängslen hopfoga bägge halfvorna, 

 hvarigenom de tid efter annan kunna öppnas, för att man, om 

 så önskas, må kunna efterse huru fort tillväxten sker samt när 

 larven öfvergår till puppa, m. m., hvilket kan hafva sitt stora 

 intresse. Dock bör man ej för ofta vara nyfiken här vid lag, ty 

 då äta larverna sig längre in uti veden och undersökningen för- 

 svåras. — Opilo mollis har jag äfven fått utkläckt ur larver till 

 Callidium variabile, som lefva uti ek- och boktimmer, men 

 stundom parasiterar den på Anobiiim striatum m. fl. arters lar- 

 ver, hvilka annars hafva en stekel, SpatJiiiis clavator, en till Bra- 

 conidernas grupp hörande insekt, till sin vanligaste parasit. 



Lund i okt. 1893. 



O. D. E. Roth. 



