gjøre ftaTfeve .tvau.--ir5riiaflv)Ui;eg,uir^V'4.tc opIi)ftc mcb S^nxfnit; 

 iBogené Onifnuc] er bemeb atter uojret meb et ^^ar 2irf. 2(t jecj 

 ttllttje l)ar beftræbt mit] for, at ben m)c Ubgaiie'Jhtlbe l}Dlbe noijen = 

 tunbe @fribt meb felne 33ibenf!abené ^rcmflribt, l)aaber jeg, at 

 man nil erfjenbe; men (5n[)uer, ber peeb, Ijoab ber ligger i biéfe to 

 Orb, Dil unb[fi)Ibc ^forfatteren, [)in^ man ffulbe finbe, at bet iffe 

 er ti)ffebeg faa fntbftænbig, fom man funbe mene at [jain 9?et til 

 at »ente. ©e iffe faae anbringer, fom jeg \)ax feet mig foranfebigct 

 til at foretage i be Stffnit, i [)in§ 9laturI)iftorie jeg i SO^ellemtiben 

 I)ar Ijaut geitigljeb til at forbi)be mig noget mere,, \)aw altcrbcbft 

 niift mig, at ber paa mange ©tcber nilbe uære meget at gjøre 

 enbnu i benne 9ietning. ®et nilbc enbba iffe urere Iijffebeé mig 

 faa gobt fom bet er, IjuiS iffe nbmærfebe 33ibenffabgmitnb ("iPro^^ 

 feéforerne ©teenftrnp og ^'einl)arbt) f)aDbe raft mig en \)la:U 

 penbe |)aanb wh at mebbele mig fritijTe ^emærfninger og gorftag 

 til ggnbringer etter S^ilføietfer. -^r. ^rofeftor Salløe ffi)Iber 

 ieg tigclebeg min Zat for at l}aue gjennemfeet Slffnittet om „bet 

 menneffelige gegeme" og ?gjort Ubfaftet til be ni}e 2(fbi(bntnger 

 i bette. 



3utt 1866. 



gotfottcrcn. 



