134 



^»alevne. 



^oé anbre t^ft og but; ^den 

 er [tærft jammentr^ft og enber 

 meb en toanbret, tiøftet ginne 

 af ©enebruf! (gig. 120, a). 5)et 

 er galene ©eoægelfer til @iben, 

 ber brioe^taten gjennetn 33anbet, 

 meben« ^alefinnen fti^rer op 

 eller neb, og S uf ferne (f^ig. 

 119), ber fibbe tæt bag »eb 

 ^oDebet, ^olbe l^egemet i ^ige= 

 nægt eller t^iælpe til at for* 

 anbre 9?etningen; ^t^ppigft finbeS 

 ogfaa en 9?l?gfinne (i^ig. 120, 

 b). ipucen er glat og nøgen 

 og giør faalebe^ ben minbft 

 mulige OJJobftanb mob S9e* 

 oægelfen i ^anbet ; fun paa 

 ©nuben finbeé unbertiben enfelte 

 JBørfter. Unber |)uben ligger et 

 t^lt ?ag ©pæl, fom erftatter 

 IJKanglen af §aar og gjcr legemet 

 lettere i gor^olb til 23anbet. 

 ^ooebet og ©abet ere :^o§ be 

 ftørre ^taler i%io^. 123) af en 

 u^pre ©torrelfe; Øinene ligge 

 ,I?eelt nebe oeb 9J?unbt)igene og 

 ere, ifcer l)o§ ©arbel^oalerne, for= 

 l;olb«<oie meget fmaae; Øre^ul* 

 lerne ere pberft fine og uben 

 S5rebruft, [a mangle unbertiben 



gicj. 120. OmriD« og Stelet af en ©elfin. a §)alefinnen. b SJtogftnnen. 

 c '3?ætfenl6enene, fom er alt btoab ber er tilbage af 33aglemmerne. f £>alé- 

 bttirtolerne, ber ere fammentoyiie meer eller minbre fulbftænbigt. d ant^ber 

 9Jæfeborene«, e £)iel)ulerueS '$Iab« paa ^ottebftatlen. 



