LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1895. 17 
norna på så sätt, att äggen ej så normalt utvecklas som vid 
gynnsammare väderlek, och detta kanske i följd af ofullständig 
parning. År 1891 var det kyligt samt torka under hela 
flygtiden, och detta torde haft inflytande på befruktningen, då 
hanarna äro mer tröga under dylika förhållanden. D:r B. finner 
detta bestyrkt genom den omständigheten, att man vid långt 
framskriden svärmning funnit talrika honor, som hade späda eller 
svagt utvecklade ägg. Att sådant likväl förekommer äfven un- 
der för svärmningen gynnsamma år, därpå hafva vi det fär- 
skaste exempel från 1895, då väderleken var så gunstig, att intet 
afbrott i svärmningen ägde rum. Andock anträffades, som 
nämndt är, många kringflygande honor långt efter den egentliga 
parningstidens slut, och en mindre del af dem hade visserligen 
så pass utbildade ägg, att dessa antagligen kommit att i jorden 
afsättas; men fertalets voro däremot sådana, att de troligen al- 
drig blefvo fullständigt utvecklade. 
D:r BERGSÖE och andra hafva ej lyckats fa se fullbil- 
dade ållonborrar, som varit behäftade med parasitsvampar, 
hvilket antyder, att sjukdomen möjligen haft en mer lokal ut- 
bredning i Danmark och därigenom undgått att observeras, ifall 
den där verkligen funnits. Här i Sverige observerades af mig 
både larver och ållonborrar, som voro uppfyllda med mögel, redan 
1890 och 91, ty då jag enligt uppdrag af Hallands Hushållnings- 
sällskap genomreste detta landskap först nämnda år, förevisades mig 
med mögel öfverdragna larver, som hittats vid plöjning i trädes- 
åkern vid hemmanet Bråten i Tvååkers socken, samt sedermera 
1891 äfven mögliga ållonborrar vid Tvehöga i Östra Karup. 
Bådadera blefvo snart ludna genom utlöpande mycelietrådar, och 
larverna voro stela, ej förruttnade, emedan innehållet blott ut- 
gjordes af en hvit, fast svampmassa. Enligt hvad man berät- 
tade mig voro dylika smittade larver ej sällsynta i Halland of- 
vannämnda år. Påföljande härjningsår (1893) var jag ej i till- 
fälle att göra några undersökningar å larver och hörde ej om- 
talas, att några dylika, som voro svampsmittade, då anträffades. 
D:r BERGSÖES antagande, att ållonborrarna skulle af frost 
kunna dödas i jorden, kan möjligen hafva grund för sig vid ett 
eller annat tillfälle, d. v. s. om kölden råkar dem vid eller kort 
efter förvandlingen, medan de ännu äro späda; men att detta 
Entomol. Tidskr. Årg. 17. H. 1 (1896). 2 
