LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1895. 19 
um uppfyllda ållonborrelarver från Mr GUERRE i Pré-au-Poil 
(Dep. Mayenne). Försöken gjordes dels i kärl, dels på fritt land. 
De som utf6rdes på förra sättet visade mycket olika resultat, 
men däraf framgick dock, att svampen ej är absolut dödande, 
utan oskadlig för en del individer. 
Experimenten ute på fritt land lyckades ännu sämre. Ett 
sista, 1 något större skala utfördt försök, a ett af larver alldeles 
ödelagdt gräsfält, må här omnämnas. Skadedjuren voro där så 
talrika, att ej mindre än 40—50 individer kunde påträffas per 
kvadratmeter. Som jorden var sandig och lös, och larverna där- 
igenom lättare kunde förflytta sig från ett ställe till ett annat, 
hade man god anledning hoppas på en hastig utbredning af 
sjukdomsfröna. Detta skedde dock ej, ty 14 dagar efter infici- 
eringen, som utfördes dels med kulturer af svampar, dels medelst 
smittade och döda larver, hade härjningen på fältet ej upphört, 
och endast lefvande larver kunde där anträffas. Ännu den 26 
oktober, eller nära tre månader efter försökets början, hade inte 
nytt gräs vuxit upp pa det smittade stället. Manga lefvande 
larver funnos där ännu kvar i jorden, men på ett ställe påträf- 
fades dock 7 döda och smittade individer och däribland 3 inom 
ett afstånd af 8, 12 och 20 meter. Någon ödeläggande epidemi 
uppstod således ej. 
Durour drar af de gjorda experimenten följande slutsatser: 
att smittan angriper lefvande larver och visar en dödande ver- 
kan på dem, är utom allt tvifvel; men på fritt land är dess 
epidemiska utbredning och verkningarna däraf ej så märkbara, 
som man kunnat vänta enligt uppgifterna från Frankrike. Många 
larver synas kunna motstå smittämnet. Alla senare, af författa- 
ren och flera schweiziska landtmän gjorda försök hafva gifvit 
enahanda, föga uppmuntrande resultat. Å en försöksruta vid 
stationen i Lausanne, hvarpa Botrytis Tenella blifvit använd 
1891, planterades amerikanska vinstockar 1892, och under som- 
marens lopp blefvo ändock dessa illa åtgångna af ållonborrelarver, 
som där funnos kvar i massor. Man hade likväl kunnat vänta, att 
parasitsvampen skulle sedan förra året hafva utbredt sig allt mer 
i jorden på platsen och där dödat tillstädesvarande larver, men 
detta hade ej varit fallet, och man kunde nu ej ens märka något 
spår efter honom. 
