LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1895. 29 
som i Skåne användes förnämligast till boskapen eller afyttras 
till brännerierna, och på det sistnämnda en röd, amerikansk 
sort. Sjukdomen igenkännes därpå, att ett och annat stand 
gulnar och dör, och detta vanligen så hastigt, att rotknölarna 
under den döende plantan kunna vara af samma storlek samti- 
digt som hos de friska stånden. En myckenhet sjuka stånd upp- 
gräfdes hvarje år jag var tillstädes, och befanns det då, att roten 
och stundom äfven nedre delen af stjälken voro svartnade och 
ihåliga. Af lefvande varelser upptäcktes uti ihåligheten inga 
andra än några acarider, som där kröpo omkring, eller någon 
gång en trådmask eller fluglarv, men dessa förekommo alltid i 
så ringa antal, att de ej gärna förmått döda plantan. De hade 
enligt mitt förmenande kommit dit först sedan sjukdomen börjat. 
Äfven i år fick jag tillfälle att undersöka på detta sätt angripna 
potatisstånd och anträffade därvid ett par sädesknäpparelarver, 
sysselsatta med att gnaga på rötterna. Den ena af dem hängde 
ännu kvar vid roten, då denna uppdrogs, emedan han ej släppte 
sitt tag med käkarna. Det torde därför kanske vara detta ska- 
dedjur, som är första orsaken till plantornas vissnande, ehuru 
det synes mig mindre sannolikt, att rotens och en del af stjäl- 
kens förstöring kan förorsakas så hastigt därigenom, att den förra 
vid spetsen afbites eller såras. Andra, af mig ännu ej kända 
orsaker, t. ex. parasitsvampar etc., torde kanske kunna anses som 
de mest verksamma i ofvannämnda sjukdom. 
I en berättelse till Kongl. Landtbruksstyrelsen år 1895 har 
d:r ERNST HENNING, med anledning af en utländsk resa med- 
delat en del erfarenheter från Tyskland rörande vissa skadein- 
sekter, bland dem äfven sädesknäpparen, och jag tager mig med 
anledning häraf friheten att här anföra några i nämnda berättelse 
lämnade uppgifter, på det dessa må blifva än vidare spridda 
och kända. 
în förmodan, som redan för några ar sedan af mig fram- 
kastats, nämligen den, att sädesknäpparna företrädesvis lägga sina 
ägg 1 gräs- och klöfverfälten, synes där i någon mån bekräftad där- 
igenom, att ett fält omnämnes, som 1894 sköflades af larver, 1891 burit 
hafre insådd med rödklöfverfrö, 1892 rödklöfver och 1893 hvete. 
För att kunna åstadkomma verklig härjning, måste larverna vara 
minst två år gamla, ty vid denna ålder och ända till de gå djupare 
