LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1895. 31 
betor, 2) korn, 3) klöfver eller vicker och 4) råg, borde det 
kunna låta sig göra att försöka larvinsamling redan året innan 
fältet användes till betor, då förfrukten (rågen) kan lämna fal- 
tet tidigare än andra sädesslag. Det bör för resten visa sig 
redan på rågbrodden, om skadedjuren äro så talrika i fältet, att 
särskilda åtgöranden behöfvas till deras utrotande, för att den 
kommande betgrödan skall kunna få utvecklas normalt och utan 
afbräck. 
En annan skadeinsekt, som årligen. åstadkommer stora för- 
luster äfven hos oss, nämligen slökorn- eller fritflugan (Oscz- 
nis Frit LiN.), är också omnämnd i d:r H's berättelse, och refe- 
reras däri bland annat ett utlåtande i ämnet till åkerbruksmini- 
stern af d:r RöriG vid landtbrukshögskolan i Berlin. Detta ut- 
lätande hade tillkommit med anledning af insektens härjningar i 
Ostpreussen 1893. Häri tillrådes sen sådd, emedan det visat 
sig att råg, som satts senare än vanligt, undgått larvangrepp. 
Härmed förhåller det sig antagligen så, att sista fluggenerationen 
för året, i brist på nyss uppkommen rägbrodd i närheten 
af dess ursprungliga tillhåll, måste, då honornas ägg upp- 
nått sin mognad, flyga vida omkring för att anträffa sådan. Den 
brodd, som då är grön, hemsökes af flugorna, och den senare 
uppkomna får merendels vara tämligen i fred. Därför ser man 
ofta, att tidigt sådd råg gulnar, blir tunn eller går fläckvis ut, 
så att en omsåning måste äga rum. Om den senare sådda rågen 
blir skonad, så sker detta således enligt mitt förmenande på den 
närmast växande, tidigare uppkomnas bekostnad. Hur förhållan- 
det skulle bli, om all råg inom ett större område såddes 8 a 14 
dagar senare, men samtidigt, därom känna vi för närvarande intet, 
emedan flugans uppträdande och lefnadssätt under alla förhål- 
landen ännu äro allt för otillräckligt undersökta och kända. I 
mellersta Sverige åtminstone borde en senare sådd af rågen, än 
den allmännast brukliga, knappast kunna tillrådas, emedan olä- 
genheterna däraf ofta kunna blifva större, än dem fritflugans vin- 
tergeneration i allmänhet förorsakar på höstsädesbrodden. 
På i god växtkraft varande jord är den skada, denna genera- 
tion hos oss åstädkommer i allmänhet tämligen obetydlig, emedan 
från sädesrötterna uppskjutande sidoskott där lämna kraftigare strån, 
än hvad fallet plägar vara, dä hufvudstråna förblifva i behaH. En 
