34 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1890. 
första rummet lämna dem föda. Stor förödelse bland dem skulle 
nog kunna anställts, om man utlagt brädstumpar, tegelbitar eller 
andra platta föremål, hvarunder de gärna samla sig, och sedan 
dödat alla individer, som sålunda hopats samman, medelst på- 
gjutning af hett vatten o. d. Enligt en tysk uppgift skola af- 
skräden efter slaktade djur kunna med fördel begagnas för ena- 
handa ändamål. 
Ur den brefväxling med åtskilliga personer, som ägt rum 1 
anledning af skadedjurs uppträdande under den gångna somma- 
ren, ma det tillåtas mig att här anföra det viktigaste. 
Äpplevecklaren eller äpplemasken har som vanligt gjort 
skada på äpplen, i hvilka larven bildar hål och gångar samt 
förorsakar deras för tidiga affallande och oduglighet för afsalu. 
Äfven denna trädgårdsinsekt hör lyckligtvis till dem, som nu- 
mera med framgång kunna bekämpas, hvilket jag förut omnämnt 
i »Uppsatser i praktisk entomologi» för 1895, sid. 58. Det är 
dock endast det nyaste botemedlet, nämligen behandlingen med 
vatten och pariser(kejsar)grönt, som där beröres; men då därtill 
erfordras strilapparat af särskild konstruktion, hvartill vi ännu 
sakna tillgång inom landet, torde blott ett fåtal personer kunna 
begagna sig däraf. Det ges dock andra medel, om ock något 
mindre verksamma, som med fördel kunna begagnas, till dess 
någon af våra 1 Öfrigt väl försedda redskapsfirmor finner för godt, 
att föra ändamålsenliga strilapparater 1 handeln. Jag har visser- 
ligen gjort ett par försök hos en firma härstädes att få en stril- 
apparat af nyare konstruktion införskrifven, för att här eftergöras 
och lämpas efter våra förhållanden, så att den med lätthet må 
kunna apteras till firmans egna assuranssprutor, hvilket skulle 
mycket underlätta dess spridning; men man har på ett helt år 
ej hunnit längre därmed än till upprepade, fast, som det tycks, blott 
tomma löften. Jag vill därför här omnämna hvad som kan göras, 
medan man väntar på strilapparaten, för att minska de förluster, 
som äpplevecklaren årligen förorsakar. 
Då larven är fullvuxen och lämnat den nedfallna frukten 
uppsöker han passande plats för sin öfvervintring och slutliga 
förvandling till puppa. Härtill använder han ofta sprickor eller 
de tomrum, som bildas under lösa barkstycken, antingen på det 
träd, hvarifrån han kommit, eller något helt nära stående sådant. 
