LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1995-2943 
Larverna göra på det hela taget vida mindre skada än de 
utbildade insekterna, emedan de merendels vistas i de större 
och äldre bladen, hvilka lämna mycket större förråd af föda, än 
de unga och sma, och snart ersättas af nya. En lycka är, att 
de ej liksom en mängd andra larver pläga förflytta sig från 
äldre till yngre blad, allt eftersom dessa framkomma, ty i så 
fall skulle plantorna snart förstöras, äfven om de vore mer för- 
sigkomna. 
De fullbildade insekterna angripa däremot först och främst 
hjärtbladen och sedan de öfriga allt efter som dessa skjuta fram, 
och det är härför, som hela fält kunna ödeläggas af jordloppor 
pa så kort tid som inom ett par eller några. fa dagar. De an- 
gripa ej ytterkanten, utan ata hal i bladskifvan, hvilka sedermera 
förstoras allt efter som bladet tillväxer. 
Pupporna ligga vanligen högst ett par tum under jordytan, 
sannolikt skyddade genom en tunn väfnad, hvarmed larven om- 
gifvit sig före förvandlingen. Under detta tillstånd torde åtskil- 
ligt kunna göras 1 utrotningsväg, emedan de flesta skalbaggar 
synas vara Ömtåligast under puppstadiet. 
Jordlopporna vistas mer sällan på skuggrika ställen under 
sommaren och tycka ej om väta eller kyla, hvilka följaktligen 
motverka deras hastiga förökning. Värme och solsken gynna 
denna däremot, men korta regnskurar efter torka och med om- 
"växlande klar himmel skada ej, utan synas framlocka dem. 
Jordlopporna äro utrustade med ganska skarpt luktsinne och 
flyga mot vinden, då de söka efter sina näringsväxter. Ligger 
därvid ett roffält åt det håll, hvarthän de styra sin flykt, fort- 
sätta de tills de komma dit, om ock andra för dem njutbara 
växter skulle passeras under vägen. (CURTIS omtalar, att en Mr 
LE KEUX i maj 1836, vid varmt sunnanväder såg en myckenhet 
jordloppor, hvilka alla flögo mot vinden. I Devonshire voro en 
gang 8 acres jord, belägna pa en kulle, besådda med roffrö, och | 
vid plantornas uppkomst blåste sydost vind, som höll i sig i en 
veckas tid. Doften af rofplantorna ditlockade en mängd jord- 
loppor, hvilka helt och hallet Gdelade en acre af roflandet pa 
dess nordvestfa sida. Djuren hade alltså flugit mot vinden och 
slagit ned vid den kant af roffältet, som först kom i deras väg, 
och lämnat det öfriga af fältet i fred. 
