10 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
efter uppflygningen. På grund af ofvanstäende uppgifter torde 
detta vara ett misstag, som får en ännu större betydelse i prak- 
tiskt hänseende, om man besinnar, att allonborrarna äro lättast 
åtkomliga kort efter sedan de framkommit, då de ännu hålla till 
i de närmast vinterkvarteret växande träden eller buskarna och 
ännu ej spridt sig vida omkring längre in i skogsdungarna. 
Ofvanstående erfarenhet är dock resultatet af undersökningarna 
under blott tre svärmningar, hvadan iakttagelser torde böra göras 
än flera gånger, om man skall kunna draga fullt tillförlitliga 
slutsatser däraf. 
En annan fråga, hvars fullständiga utredning vore nästan 
lika önskvärd, är den, om de ållonborrehonor, som visa sig efter 
den egentliga svärmningens slut, åter uppflugit sedan de lagt 
äggen, eller om de äro sådana, som senare än de andra lämnat 
sina "vinterkvarter för att para sig och lägga ägg, i hvilket fall 
de naturligtvis borde insamlas och dödas. Likaledes vore det 
af ej ringa intresse att få utrönt, om en hona efter en ägglägg- 
ning åter förflyttar sig till träden och där ånyo befruktas för 
att andra gången lägga ägg. Som jag i år fick tillfälle att vistas 
à en svärmningsort äfven sedan allonborrarnas hufvudstyrka för- 
svunnit från träden, saknades ej tillfällen till undersökningar 
härutinnan, och jag sökte följaktligen använda de medel, som 
stodo till buds, för att i någon mån bidraga till utredningen af 
dessa frågor. Flera iakttagelser blefvo äfven gjorda, men en 
fullständig visshet kunde dock icke uppnås, då det ju ej gärna 
låter sig göra att i det fria iakttaga en och samma hona, från 
det hon lämnar vinterkvarteret, till dess hon öfvergifvit träden 
för att lägga sina ägg i jorden o. s. v. Någon undersökning af 
äggens tillstånd kan ej heller göras å en lefvande individ, med 
mindre än att den på samma gång dödas, och därmed äro vidare 
iakttagelser i den vägen omöjliggjorda. i 
Den 5 juni insamlades 75 honexemplar för att undersökas 
och visade det sig då, att 1) 12 % af dessa hade fullmogna 
ägg. Medelantalet ägg var 27,3. Dessa individer voro helt 
visst sådana honor, som uppkommit senare ur jorden eller hvars 
befruktning blifvit fördröjd. En hona hade likvisst blott 4 full- 
mogna ägg samt dessutom 3 fullvuxna, men ännu mjuka och 19 
tämligen små ägg. Huru förklara detta, då man under den 
