48 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896 
djuren sitta stilla, bidrager i någon mån till minskandet af deras 
antal, då många blifva klämda och dödade under arbetet. 
Att mellan drillarna utså frö af hvita rofvor, som gror fort, 
så att jordlopporna däraf få föda, medan de andra plantorna 
uppkomma och tillväxa, är ett medel, som torde vara förtjänt af 
att försökas. 
Att på fältet utså sand, sågspån eller kanske ännu hellre 
torfmull, blandade med fotogen, karbolsyra, karbolkalk etc. strax 
efter sådden, påstår mången vara ett ofelbart skyddsmedel. 
Den starka lukten afhåller jordlopporna från fältet, dels emedan 
de hafva svårt att fördra densamma och dels emedan den döljer 
lukten af själfva plantorna, så att denna ej förnimmes på af- 
stånd. En dylik verkan påstås att röken från brinnande torf, 
stenkol, tjära, asfalt etc. skall medföra. Currıs håller före, att 
sädesärlorna uppäta en myckenhet jordloppor. 
Man har äfven försökt att infånga jordlopporna och därvid 
användt två olika redskap, nämligen det ena bestående af ett 
bräde, det andra af en rörlig vals, hvilka före användandet be- 
strykas med tjära och ställas på hjul. Då ett sådant redskap 
skjutes öfver plantorna under solsken, och djuren skrämda hoppa 
uppåt, så fastna de i tjäran och äro fångade. 
Att alla här uppräknade medel ej kunna användas å större 
fält, då några af dem äro tillämpliga endast å mindre jordstycken 
och i trädgården, torde en hvar inse. 
Vägrandiga jordloppan (Ph. Undulata Kurscu.). Fig. 5. 
Mindre än föregående art, blott 2—2,s mm, lang. Glänsande 
svart, ryggskölden metallfärgad, sprötens och skenbenens bas 
mörkt lerfärgad; de gula strecken pa skalvingarna i utkanterna 
något inbuktade, inkanterna räta, men fram- och baktill något 
inåt böjda, hvarigenom det svarta mellanrummet blir smalare i 
båda ändar. Allmän. 
Krokrandiga jordloppan (Ph. Sinuata Rept.) Fig. 6. 
Svart, glänsande, ryggskölden svagt metallfärgad; sprötens bas 
och knäna mörkt lerfärgade; skalvingarnas gula streck i ändarna 
böjda mot hvarandra, i utkanten djupt inbuktade. Längd 2— 
2,5 mm. 
Enligt KIRCHNER skall denna art kunna vistas på tobak, men 
den lefver äfven af kålarter. 
