AGRIOTYPUS ARMATUS (WALKER) CURTIS, 
IAKTTAGEN I EN SVENSK INSJÖ. 
Den 25 augusti 1887 träffade jag på ett par decimeters djup 
invid stranden af Finjasjön i Skåne talrika, raka, af gröfre sand- 
korn hopfogade larvhus af nattsländor (Zrzchoptera), hvilka voro 
försedda med ett uppstående, brunt, ofta något grönaktigt, intill 
25 à 30 mm. långt, något hopplattadt, svanslikt bihang, som 
dock alltid sitter i främre ändan af larvhuset. Jag fann 1 
dessa hus en hymenopter-puppa, omkring 6 mm. lång, men jag 
kände icke dä till, hvad som skrifvits om Agrzotypus armatus 
(WALK.) CURTIS, just den stekel af ichneumonidgruppen, hvars 
puppa jag hade för mig. Bland de nämnda trichopter-larvhusen, 
funnos många af samma slag, hvilka saknade det egendomliga 
bihanget, och ej voro angripna af Agrzotypus. An talrikare 
voro af finare sandkorn gjorda, något krumböjda, bakåt afsmal- 
nande trichopter-larvhus, lika dem af släktet Serzcostoma, men 
ingen enda af dessa hyste Agrzotypus. 
I »The Entomologists Monthly Magazine», vol. XXV (1888 
— 1880), sid. 339—343, har FR. KLAPALEK redogjort för, såväl 
hvad man förut kände, som sina egna iakttagelser om Agrzoty- 
pus armatus, hvilken han afbildar i olika utvecklingsstadier. 
Denna stekel iakttogs först af WALKER i England, beskrefs och 
afbildades först af Curtis 1832 (»British Entomology», n:o 389) 
samt studerades med afseende på utvecklingen af VON SIEBOLD, 
som i »Amtl. Bericht. d. Versamml. d. Naturforscher in Carls- 
ruhe» 1858 p. 211 redogör för, huru Agrzotypus-larverna före- 
komma i med bandlika bihang försedda trichopter-larvhus. En- 
ligt KLAPALEK är den af A. E. HOLMGREN i »Öfvers. af K. Vet. 
Akad. Förhandlingar» för 1858, sid. 354 beskrifna Crotopus 
abnormis just densamma stekel, som Agrzotypus armatus, fast 
HOLMGREN icke kände till dess förekomst såsom larv och puppa 
i vatten och i trichopter-larvhus. HOLMGRENS Crotopus hade 
träffats öfver gräsvallar intill sjöar i Skåne af MUNCK AF ROSEN- 
SCHIOLD, i Småland af BOHEMAN samt i Västergötland af GYL- 
LENHAL. Ehuru jag icke af de puppor, jag funnit i Finjasjön, 
kan bestämdt sluta mig till arten, anser jag dock högst sanno- 
3 
