130 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
jan med mycket tunn hud försedda pupporna, hvilka ju ej, sa- 
som larverna, genom vattenupptagande kunna ersätta dylika for- 
luster. Sannolikt blir detta antagande i betraktande däraf, att 
nakna puppor förekomma hos sådana arter, som uteslutande eller 
oftast bo under stenar, eller eljest i fuktig jord, samt i murk- 
nade, men ej uttorkade trädstubbar. Sådana äro Myrmica, 
Tetramorium, Leptothorax, Tomognathus, Solenopsis, Tapi- 
noma, Polyergus samt Formica sanguinea och fusca med dess 
raser. De två sistnämnda kombinera ej sällan sin bobyggnad 
med ett slags ofullkomliga stack- eller tufbyggnader, som påtag- 
ligen äro luftigare och mindre ägnade att bibehålla fuktigheten, 
hvarför äfven deras puppor befinna sig i ett mellantillstånd. 
Detsamma gäller naturligtvis Polyergus, hvars bo bygges af hans 
slafvar, F. fusca eller rufibarbis, 
Da Laszus-arterna ofta bo under stenar, skulle man vara 
benägen att oftare vinta nakna puppor hos dem än de hittills 
anträffats, men da dessa arter lika ofta bebo lätt uttorkade tuf- 
vor eller torra trädstubbar, är ett skyddande hölje för pupporna 
mera af behofvet påkalladt än hos de förutnämnda arterna. Det- 
samma skulle kunna sägas om Camponotus-arterna, hvilkas pup- 
por alltid äro kokonghöljda.. Dessa arter bo visserligen ofta 
under stenar, men kanske ännu oftare i torra stubbar eller ihå- 
liga trädstammar. 
De typiskt stackbyggande Formica-arterna — således rufa, 
pratensis, truncicola, exsecta och pressilabris — hafva altid 
kokonghöljda puppor. Under heta solskensdagar samlas dessa 
strax under stackens ytterlager, där de, utan att vara utsatta för 
de direkta solstrålarna, komma i åtnjutande af så mycket värme 
som möjligt. Den i populära arbeten om myrorna ofta fram- 
kommande uppgiften, att myrorna skulle sola sina puppor utanpå 
stackarna, beror däremot på missförstånd. Sannolikt är det pup- 
pornas transport vid någon flyttning af ett myrsamhälle, som 
gifvit upphof till denna villfarelse. På samma sätt förfara Zaszus- 
arterna, som under starkt solsken samla sina puppor i tufvornas 
öfre delar. 
Den ofvan påpekade grupperingen af nakna och kokong- 
höljda puppor inom samma bo afser alldeles påtagligt icke att 
förlägga de förra på något för torka mindre utsatt ställe, utan 
2 
