138 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
olika individerna, i det gränserna mellan dess ursprungliga seg- 
ment framträdde mer eller mindre tydligt i mån af ocellernas 
utveckling — MEINERT: Biöinene hos Zomognathus sublevis 
(Entom. Meddelelser 1892, sid. 205). — Numera har det äfven 
lyckats mig att finna oceller hos Zomognathus. Af zoo ur 
olika samhällen insamlade individer hade 37 oceller. För öfrigt 
må det framhållas, att i vissa samhällen de ocellbärande äro 
vida talrikare än 1 andra, så att de t. o. m. kunna utgöra fler- 
talet. Sannolikt var det af MEINERT anträffade samhället ett 
sådant. Något samband mellan ocellernas förekomst och bygg- 
naden af Zhorax tror jag mig däremot, med det rika material 
jag haft att tillgå, kunna påstå ej existera. Ett sådant samband 
tycks däremot äga rum mellan förekomsten af ocellerna och dels 
individernas storlek, dels förekomsten af receptaculum semints 
samt i mindre utpräglad grad antalet äggrör. Sålunda befanns 
medellängden för 43 med oceller försedda individer vara 5 mm., 
hos 57 utan ocelier blott 4,6 mm. Af 20 ocellbärande indivi- 
der, som undersökts med afseende på förekomsten af recepfacu- 
lum seminis hade 17 sådant, medan af 40 individer utan ocel- 
ler endast 4 befunnos utrustade med receptaculum. 
Receptaculum är hos steklarna en uteslutande befruktnings- 
skickliga honor tillkommande karaktär, och sedan det omsider 
lyckades mig pavisa lefvande spermatozoér i detta organ hos 
flera Zomognathus individer, var därmed beviset gifvet, att de 
fungera såsom verkliga honor, d. v. s. befruktas, och sålunda 
ej, såsom arbetarna, blott lägga obefruktade ägg. Zumognathus- 
individerna 1 ett dylikt samhälle utgöras således dels af verkliga 
honor, d. v. s. med 7ecepraculum försedda, fastän arbetare-lik- 
nande individer, dels af arbetare, d. v. s. individer utan 7ecep- 
taculum, dels slutligen af hanar. 
Vinglösa myrhonor känner man förut i arterna af GERSTÄCKERS 
gamla släkte Dichthadta, hvilka befunnits vara honor till de 
under släktnamnen Dorylus och Rhogmus beskrifna hanarna, 
medan dithörande arbetare också beskrifvits under skilda slakt- 
namn, Anomma, Typhlopone, Alaopone, innan de tre könens 
samhörighet uppdagades. »Dzichthadia»-honorna äro emellertid 
ej alls arbetareliknande, såsom 7omognathus honan. Abdomens 
kolossala utveckling, som nästan hindrar dem att gå, jämte bristen 
10 
