162 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
I Pajala, landets nordligaste revir, berättas 1891, att från 
Liniäjoki ända uppåt Antis by, en sträcka af 1!/2 mil och ganska 
bredt på båda sidor om landsvägen, en insekthärjning öfvergått 
all barrskog. På såväl tall som gran voro nästan utan undantag 
alla det sista årets skott beröfvade sina barr samt nedhängde 
röda och aftorkade. Till Landtbruksstyrelsens entomolog sändes 
visserligen skadade växtdelar, men då insekten redan lämnat 
dessa, kunde arten tyvärr ej bestämmas. Följande året fortgick 
samma härjning, men i ringa omfattning. En mängd angripna 
plantor och: yngre träd hade då dött, men flertalet af träden 
syntes repa sig. h 
I Jockmocks revir (Norrbotten) iakttogs en härjning på 
björkskogen inom fjällbjörkens område år 1892, da jägmästaren — 
OÖ. WESTERLUND vid en resa på sommaren upp till Stora Lule- 
vatten fann hela björkregionen på det höga berget Ananas an- 
gripen af en gröngul fjärillarv, som knappast lämnat ett enda 
björklöf oskadadt. Vid förnyadt besök på platsen sommaren 
1893 befanns björkskogen alldeles utdöd, och den förut så sterila 
marken betäckt af en fin gräsmatta, hufvudsakligen sammansatt 
af Festuca ovina och Azra flexuosa, hvilkens tillkomst sanno- 
likt till stor del härrörde af markens gödning genom de ytterst 
talrika larverna. W. ansåg larven tillhöra Czdarza hastata 1..; 
men då hans beskrifning på larven icke passar in på denna art, 
som dessutom har sin flygtid i maj-—juli, är det snarare troligt, 
att han här haft att göra med C7darza dilutata BoRKH. (=nebu- 
lata THuns.), som redan är illa känd för de härjningar den 
stundom gör i fjälltrakternas björkskogar, hvarom förefinnas be- 
rättelser af W. M. SCHÖYEN från Röros’ och Aalens härader i 
Norge åren 1882 och 1883 (Entom. Tidskr. 1884, s. 84), C. G. 
ANDERSSON fran Idre fjällmarker 1 Dalarne ar 1882 (Entom. 
Tidskr. 1884, s. 187), samt C. G. HOLMERZ fran Lappland 1884 
(Entom, Tidskr. 1886, s. 6). 
Fran Vesterbottens län berättar Öfverjägmästaren A. M. 
HELLSTROM, att ar 1890 inom omkring tva tredjedelar — norra 
delen — af Dorotea, nästan hela Wilhelmina, norra delen af 
Åsele samt den vestra, mot sistnämnda socknar gränsande delen 
af Lycksele socken björken varit utsatt för en synnerligen genom- 
gripande härjning. Den sträckte sig till såväl rena bestånd som 
18 
