167 
HURU ÖFVERVINTRA BLADLÖSSEN? 
Denna fråga har framställt sig för undertecknad med anled- 
ning af vissa observationer, som gjordes vid Experimentalfältet 
sommaren 1892 vid några då anordnade försök i och för ut- 
redning af en del dunkla spörsmål rörande sädesrostens ut- 
veckling. NN 
Dessa försök utfördes uti 3 särskildt konstruerade, ungefär 
manshöga försöksskåp, med glas i alla 4 väggarna. Skapen 
voro ofvan täckta af ett plåtbetäckt tak och ventilerades genom 
ett rätt tjockt lager vadd vid skapets bas och ett likadant upp- 
till under takutsprången. All tillträdande luft silades alltså ge- 
nom vadd för utestängande af smittämnen. 
I skåpets botten befann sig ett försökskärl af trä, delvis 
nedgräfdt i jorden och fylldt med jord; Uti ena skåpet (I) an- 
vändes en blandning af ”/1 god trädgårdsjord och !/4 lerjord 
från åker, båda jordslagen obehandlade, uti det andra (II) och 
_det tredje (III) god trädgärdsjord, som förut steriliserats med 
10o-gradig vattenånga under 3 timmar. Uti hvarje försökskärl 
nedbäddades 5 hafrekorn, samtliga kornen tagna ur samma hafre- 
prof. Uti kärl I omgåfvos kornen med små bitar af rostiga 
hvitrotstrån, och dylika sträbitar nedstuckos äfven flerstädes 
eljest i jorden nära ytan. Uti de båda andra skåpen med den 
steriliserade jorden nedlades kornen enbart. Samtliga skåpen 
vattnades tid efter annan med destilleradt vatten genom messings- 
rör, som voro inledda i skåpen från början. 
Skåpen uppsattes i försöksgården och sådden företogs den 
4 juni. Samtliga kornen spirade och plantorna växte sedan mer 
eller mindre frodigt. 
