exe ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1806. 
förfar jag såsom förut, ända tills jag fört ut äfven denna del af 
kroppsinnehållet genom bakkroppens spets. Genom detta förfa- 
ringssätt vinner man, att behåringen ej kommer att under larv- 
skinnets tömmande omedelbart beröras, då ju ledgångarna äro 
hårlösa, och sålunda ej kommer att utsättas för åverkan. För 
den ovane är detta förfaringssätt till att börja med kanske ej så 
alldeles lätt att utföra, men är man begåfvad med någon hän- 
dighet, öfvervinnas lätt de svårigheter, som därmed äro för- 
bundna. — Vid tömmandet af håriga larver bör man noga tillse, 
att behåringen ej kommer att vätas af de ur kroppens inre ut- 
trängande vätskorna, emedan, om detta skett, det i de flesta 
fall kommer att inverka störande på preparatets utseende, där- 
igenom att håren hopklibbas och därefter ej, sedan torkningen 
försiggätt, kunna åtskiljas. Därför är det lämpligt att ej för 
mycket brådska med larvskinnets tömmande, utan företaga detta 
i smärre omgångar, så att vätskan ej hinner samla sig på läsk- 
papperet utan att uppsugas af detta. 
Sedan nu larven under vidtagande af nödvändiga försiktig- 
hetsmått sålunda blifvit preparerad, följer uppblåsningen, för 
hvars utförande fordras en del materiel. Först och främst bör 
man vara försedd med en mängd halmrör af 5—10 cm. längd 
och alla möjliga tjocklekar, för att de skola kunna passa för 
larver af hvilken storlek som hälst. Vidare behöfver man en 
apparat för själfva uppblåsningen, till hvilken jag nedan skall 
återkomma. 
Man har nu att fästa larvskinnet vid ett halmrör af lämp- 
lig storlek, och denna del af proceduren är kanske den, som, 
hur enkel den än vid första påseendet kan förefalla, erbjuder 
största svårigheten för den, som är mindre van, isynnerhet då 
det gäller preparering af små larver. Man utväljer ett passande 
rör, hällre något för vidt än för smalt, emedan det är af vikt, 
att det, så noga som möjligt är, utfyller den i bakkroppen 
gjorda öppningen. Därefter afskär man med en hvass knif den 
ena ändan af detsamma något snedt, hvarigenom man får röret 
tillspetsadt, hvilket underlättar dess införande i Jarvskinnet. Där- 
efter inför man detsamma genom öppningen i detta, hvarvid 
man lämpligen hjälper sig till rätta med en fin pincett, och 
fäster slutligen skinnet vid röret under iakttagande af, att öpp- 
4 
