214 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
for att kunna passa till olika rör; dock äro för ändamålet tvänne 
olika tjocklekar tillräckliga. | 
Sedan larven pa ofvanbeskrifna sätt fästs vid halmröret, in- 
passar man i rafraichisseurens gummislang ett af de nämnda 
glasrören, inför dess spets 1 halmröret, omgifver fogen med en 
tunn hinna af collodium för att göra densamma fullständigt tät; 
och sedan hinnan torkat, hvartill åtgår vid pass en minut, 
lägger man på ofvan berörda sätt gummibollen i trampapparaten 
och börjar uppbläsningen. Larven hålles därvid öfver en me- 
delst t. ex. en spritlampa upphettad plåt för att fortare torka, 
och prepareringen försiggår sålunda lätt och hastigt. Man bör 
i början ej använda allt för stark luftström, emedan larvskinnet, 
då det blifvit genomvärmdt, har benägenhet att under inverkan af 
starkare tryck utvidga sig för mycket. Sedan larven något litet 
hunnit torka, är ej vidare någon sådan försiktighet af nöden, 
utan kan man då utan olägenhet utveckla apparatens hela kraft. 
När larvskinnet fullständigt torkat är prepareringen fullbor- 
dad. Det är nödvändigt att förvissa sig om, att ingen del af 
skinnet vid prepareringens afbrytande kännes det minsta mjuk. 
Ty skulle så vara förhållandet, kommer på detta ställe ofelbart 
en skrumpning och insänkning af skinnet att äga rum, till be- 
tydligt men för preparatets utseende. Särskildt delarna: närmast 
hufvudet och bröstfötterna böra noga undersökas. Dessa torka 
nämligen alltid sist, och ofta kan hela den öfriga larven vara 
färdigpreparerad, under det att ännu partierna omkring hufvudet 
äro mjuka. Hällre än att för tidigt undandraga preparatet in- 
verkan af hettan, bör man i allmänhet något längre, än man 
kan anse det strängt taget vara nödvändigt, hålla det utsatt för 
densamma. Detta skadar aldrig — naturligtvis under den för- 
utsättning, att man undviker att sveda preparatet. Vill man 
efter prepareringens slut befria det torkade larvskinnet från halm- 
röret, bör man först låta det ligga ungefär en halftimma för att 
fullständigt svalna, hvarefter detta lätt försiggår. 
Till sist några ord om den stora olägenhet, som vidlåder 
alla sätt för konservering af larver, nämligen den färgförändring, 
som hos många arter är oundviklig. Det gröna och en del 
grå färger vålla i detta afseende stôrsta bekymret. Hvad de 
senare angår, är deras benägenhet att i värme öfvergå till mer 
6 
