216 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1896. 
OM SPRÖITNING AF FRUGTTRER MED PARISER- 
GRÖNT SOM MIDDEL MOD LARVER. 
AF 
W. M. SCHÖYEN. 
Som den der her i Skandinavien först har taget Ordet for 
og tillige i Praksis ivrigt virket for Indförelse af den i N. Ame- 
rika m. fl. St. nu almindeligt brugelige Spröitning af Frugttrerne 
med insekt- og sopfordrivende Vädsker, deriblandt ogsaa »Pari- 
sergrönt», finder jeg mig ved Hr J. PEYRON's Udtalelser om 
sidstnevnte Strof i indevärende Aargang af dette Tidsskrift (Pag. 
51 ff.) herved foranlediget til at fremkomme med nogle Bemerk- 
ninger desangaaende. Vi har nemlig her i Norge i de sidste 
Aar brugt ikke saa lidet Parisergrönt til Spröitning, saa vi kan 
tale af Erfaring derom, hvilket altid er bedre end kun at opgjöre 
sig rent aprioriske Meninger om Tingen, uden nogensinde en- 
gang at have seet den praktiseret. 
Den förste Indvending man altid faar höre mod Anvendel- 
sen af Parisergrönt af Folk, der intet kjender til de i Praksis 
vundne Erfaringer ved Brugen af samme, er den Fare for For- 
giftning, som formenes at maatte väre forbundet dermed. Saa- 
ledes udtaler da ogsaa Hr PEYRON: »— fransedt den fara för 
förgiftning, som utan fråga kan komma att föreligga, da man, 
utan att egentligen veta hvart det tager vägen, i stora kvantite- 
ter utsprider ett gift af så kraftig verkan, som det ifrågavarande, 
å platser där menniskor och husdjur hafva sin vistelseort», etc. 
Hvad denne Side af Sagen angaar, turde det dog maaske kunne 
tjene til en Smule Beroligelse, at i Amerika, hvor man nu i over 
20 Aar har anvendt Parisergrönt till Spröitning, bruges nu ifölge 
I 
