262 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1890. 
vägen råkar jag vid dikeskanten en Cefonza marmorata F., 
sittande bland ogräs, en ej lämplig plats för denna ståtliga skal- 
bagge. För en del ar sedan tog jag ett dylikt exemplar här i 
Mölndal pa en hvit ros. Apotekare E., som dä lefde, ansag 
djuret passa bättre för sin än för min samling samt knep det 
helt enkelt. Inom denna del af Västergötland har mig veterligt 
ej fångats mer än dessa 2:ne exemplar, och ett, som herr E. 
SANDIN 1871 fann vid Arnis i Sätila socken. Längre fram mot 
Fjärås tänkte jag uppfiska fran en märgelgraf några Coelambus 
confluens Fasr. Detta lyckades dock ej. För fem ar sedan 
funnos där hundradetals. Hvart hafva de tagit vägen? Vid fram- 
komsten till Lygnern fingo vi på en mindre ek 5 ex. af Dala- 
ninus villosus FABR., några Eros aurora HERBST., 1 ex. Hedo- 
bia imperialis L., vid stranden 3 ex. Zyras collaris Payk., en 
hel del Fungzicola-arter m. m. Och efter ett adjö till torparen 
MarTIN och hans gumma, ett folk, af hvilket man far en och 
annan handräckning, da sa behöfves, begafvo vi oss med snäll- 
tagsfart hem, belatna med hvad vi fangat. 
Nästa utflykt blef den g:de juni. Jag reste da med Boräs- 
tåget till Räflanda och därifrån med skjuts till Björlanda samt 
Sätila. 1 en sådan dalgång som dir, med yppig växtlighet, måste 
finnas mycket för mig, och enda bekymret var att mina flaskor 
ej skulle räcka till. Men det blef till en del svikna illusioner. 
I närheten af Sätila togos dock 6 ex. Agrilus viridis L., 20 
ex. Crepipodera rufipes L., nagra Hydrochus elongatus SCHALL., 
FH. brevis Herest och FH. carinatus GERM.; eget nog lefde alla 
tre arterna tillsammans med mindre sällsynta skalbaggar. Därpå 
gällde det att fort komma till Räflanda och sedan hem för att 
reflektera öfver Räflanda — Sätila. 
Den 23 juni var firmamentet mulet, men icke förty måste 
färden anträdas till Fjärås för att undersöka den stora murkna 
eken och söka framleta flera larver. De förut tagna voro hem- 
ma bevarade i en större glasburk, i förhoppning att de skulle 
vara 99 af Lucanus cervus L., såsom jag tänkte, därför att jag 
tagit do i närheten af Rossared. Till min förvåning hade vid 
min undersökning veckan förut en del af dem öfvergått till för- 
ruttnelse, men några förpuppades. När jag öppnade en hylsa, 
fann jag däri ett vackert exemplar af Osmoderma eremita SCOP., 
6 
