LAMPA: BERÄTTELSE TILL LANDTBRUKSSTYRELSEN 1896. 7 
rar, har man ett ej mindre, utan snarare större antal ägglägg- 
ningsskickliga honor än under den tidigare svärmningstiden. Att 
innan svärmningen upphört afsluta insamlingen, åtminstone så 
längé plockningen ännu kan löna sig för den därmed syssel- 
satta befolkningen, blir således ett fel och bör ej äga rum. Hällre 
må man då något höja priset för en liter eller ett kilo insamlade 
ållonborrar. 
Oaktadt tre svärmningsperioder tilländalupit, hvarunder ållon- 
borrekriget fortgått och möjliggjorts genom statens, landstings 
och hushållningssällskapers offervillighet, har dock utrotningsar- 
betet under sista svärmningen ej öfverallt bedrifvits så, som man 
haft skäl att vänta eller hoppas; ty alltför ofta begå kommunal- 
stämmor det felet, att anslå en för ringa summa därtill. En och 
annan kommun rättar visserligen misstaget medan svärmningen 
som bäst pågår och ökar anslaget samt utbetalar detsamma och 
då redan innan beslutet hunnit vinna laga kraft. Andra låta 
dock bero vid sitt första anslag, belöpande sig på ett eller annat 
hundratal kronor, och insamlingen måste tvärt afbrytas. En 
sorglig ryktbarhet i det fallet har Vä socken i Kristianstads län 
under året vunnit, om man får tro platstidningarnas utsago, hvil- 
ken vi skola hoppas ej manar till efterföljd. Har är likväl ej 
rätta platsen för en närmare redogörelse för det beslut, som af 
kommunens röstberättigade medlemmar fattades på dess fattigare 
befolknings bekostnad; men nog bör ett sådant tillvägagående 
utgöra ännu ett talande skäl för behofvet af en lag, som stadgar, 
att insamlingen blir obligatorisk, på. det att den ena kommunen 
eller enskilda jordägare ej skola kunna lägga armarna i kors 
medan grannarna uppoffra arbete och penningar på att motarbeta 
eller aflägsna en för alla gemensam landsplåga. 
En påtaglig förminskning af ållonborrarnas antal har nu- 
mera utan gensägelse uppstått, tack vare insamlingen, och en 
mindre bekymmersam tid synes tillstunda för jordbrukaren i de 
af dessa skadedjur hemsökta landsdelarna; men ingen kan med 
visshet förutsäga hur länge så kan komma att fortfara. Säkert 
är emellertid, att de onda tiderna skola förr eller senare åter- 
komma, om man underlåter att insamla och döda de ållonborrar, 
som komma att hädanefter visa sig och blifva åtkomliga. Det 
duger ej, att ännu en gång låta dem ostördt föröka sig tills de 
