8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
frambryta i oerhörda svärmar, i likhet med hvad som skedde i 
slutet af åttiotalet. 
Den andra perioden, hvarunder statsunderstöd lämnats till 
ållonborreinsamlingen, utgår med innevarande år, och det vore 
ganska beklagligt, om detta anslag därmed komme att upphöra. 
Att insamlingen är nödvändig, om skadedjuren skola kunna hål- 
las inom tillbörliga gränser, härom torde väl numera alla vara. 
ense; men om större delen af landtbefolkningen detta oaktadt 
någonsin kan komma därhän, att den, i saknad af påstötningar 
och bidrag från annat håll, så som sig bör verkställer densamma, 
detta är högeligen att betvifla, ty därtill torde trögheten och 
liknöjdheten, ännu åtminstone, vara allt för stora. 
Kommittén för pröfning af LARS PERSSONS i Simrishamn 
medel, med hvilket man skall kunna döda ållonborrelarverna i 
jorden, kom ej häller i år i tillfälle att fullgöra sitt värf, emedan 
ett tillräckligt antal af vuxna larver ej någonstädes stod att finna. 
Detta kunde man visserligen redan på förhand anse som gifvet, 
men för att tillmötesgå uppfinnaren, som helt naturligt är ange- 
lägen om, att så fort som möjligt få sitt utrotningsmedel under- 
sökt, infördes 1 Skånes och Hallands tidningar en uppmaning, 
ställd till hvar och en, som möjligen kunde uppvisa ett fält, stort 
eller litet, hvilket för tillfället härjades af larver, att sådant till- 
kännagifva, antingen till undertecknad eller någon af kommitténs 
båda andra ledamöter. Någon dylik anmälan hördes dock ej 
af, som väntadt var. Man måste således afbida tiden till år 
1897, då härjningsår infaller, för att få tillfälle till medlets 
pröfning. 
Då insamlingen upphört och undersökningarna på stället 
kunde afslutas, var det ej skäl för mig att längre kvarstanna i 
Skåne, synnerligast som inga för sockerbetorna skadliga insekter 
visade sig 1 sådan myckenhet, att härjning kunde befaras. Afre- 
san från Kristianstads län ägde alltså rum den 8 juni, men un- 
dersökningarna af ållonborrar fortsattes likväl ända till den 26: 
samma månad, emedan förvaltaren C. F. CARLSTRÖM hade den 
välviljan att ett par gånger i veckan sända mig ett mindre parti 
lefvande ållonborrar. 
