20 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
Den 26 augusti framkom ur en sådan kokong en 
fullbildad stekel och den 27 voro omkring ett halft tjog 
dylika utkläckta. Puppstadiet varade alltså omkring 12 dagar. 
Utkläckningen af de öfriga exemplaren fortfor sedan till in uti 
september. 
Märkvärdigt nog voro alla sålunda utkomna individer honor, 
som enligt hvad man antager kunna lägga ägg, ur hvilka fram- 
komma larver, utan att en föregående kopulation försiggått. I 
fångenskapen fästades kokongerna på bladen af de krusbärskvi- 
star, som voro inlagda i burken till föda åt larverna, men i det 
fria lyckades jag ej påträffa några å den buske, på hvilken lar- 
verna lefvat. En fullbildad stekel ertappades dock därstädes. 
Då larverna uppträda så sent på sommaren, som nu var 
fallet, torde den skada de förorsaka vara mindre betydande. 
Om en tidigare generation förekommer, hvilket jag för närva- 
rande ej känner, kan denna naturligtvis åstadkomma större för- 
argelse. Någon sådan har jag dock aldrig observerat. Jag har 
emellertid velat här påpeka detta skadedjur, på det att detsamma 
måtte uppmärksammas, 1 fall det kommer att någonstädes upp- 
träda i större myckenhet. Utrotningsmedlen torde kunna blifva 
desamma som mot den förut omnämnda krusbärssågstekeln. 
Då i »Uppsatser i praktisk entomologi» för 1897 en tafla 
med figurer öfver, samt ett utförligare omnämnande i texten af 
dessa båda skadedjur antagligen kommer att inflyta, kan det vara 
öfverflödigt att här vidlyftigare orda om dem. 
Röda tallstekeln (Lophyrus Rufus KLuG) har äfven den 
nyss förflutna sommaren visat sig, dock kanske ej på mer än en 
enda trakt. Genom bref samt sända tallkvistar till Kongl. Landt- 
bruksakademien från Gysinge bruk i Gefleborgs län, hvilka remit- 
terades till mig, blef det påtagligt, att här var fråga om nyss- 
nämnda stekel. Man önskade blott att få veta hvilken art lar- 
verna tillhörde, hvilket äfven meddelades. Några vidare under- 
rättelser angående deras uppträdande samt vidden af den skada 
de åstadkommo afhördes ej. 
Lilla trädgårdsborren (Phyllopertha Horticola Lin.) lät 
äfven i ar tala om sig och började svärma i Skåne redan den 
3 juni under de då ovanligt varma dagarna, men något nämn- 
värdt angrepp på sockerbetorna hördes dess bättre icke af. Från 
