PEYRON, J.: SENARE ÅRENS FROSTFJÄRILHÄRJNINGAR. 37 
eller haft anledning att vandra, utan föredragit de träd inom det 
af detsamma begränsade området, som för dem legat närmast. 
Att med framgång företaga utrotningsåtgärder i sådana här- 
dar, att, med hvilket medel det än vara må, söka befria åtskil- 
liga sekelgamla ekar från larverna eller hindra honornas tillträde 
till dem, ligger väl utom möjlighetens gränser. Men icke häller 
är det, från fruktodlarens synpunkt sedt, nödvändigt. En härj- 
ningsperiod varar ungefär fyra till fem år, har under de första 
åren mera obetydliga dimensioner, tilltager under de senare allt 
mer i styrka för att slutligen af sig själf hastigt aftaga, i den 
mån de larvförödande parasiterna hinna utveckla sig till så stort 
antal, att de kunna få öfvertaget. Därefter förflyta ofta många 
år, innan nästa härjningsperiod inträffar. Skyddas nu fruktträden 
i tid, så innebär närvaron af frostfjärilar i mer eller mindre när- 
stående träd, just genom deras obenägenhet för vandringar, föga 
eller ingen fara, för så vidt ej dessa träd på ett eller annat sätt 
omedelbart sammanhänga med fruktträdgårdens, hvarigenom en 
kommunikationsled kan komma till stånd. I sådant fall är däre- 
mot faran Öfverhängande, ty hvad jag nämnt om frostfjärilarnas 
obenägenhet för vandringar gäller endast marken; i trädens kro- 
nor förflytta sig såväl honorna som larverna med största lätthet, 
och om trädkronorna sammanhänga med hvarandra, har denna 
förflyttning visat sig kunna ske på betydande sträckor. Bäst 
rustad, och lättast att skydda mot frostfjärilhärjningar är utan 
tvifvel den trädgård, som antingen genom öppen mark eller ge- 
nom barrskog är isolerad från sin omgifning; i en sådan träd- 
gård kan, om den något så när omsorgsfullt skötes, en frost- 
fjärilhärjning aldrig behöfva förekomma. 
Såsom en följd af hvad jag ofvan nämnt vill jag framhålla, 
att: det, strängt taget, är alldeles onödigt att tvänne ar à rad 
skydda sina träd, såvida det under första året utförts med orn- 
sorg och utfallit med gynnsamt resultat. Har genom bristfällig 
skötsel af ringarna eller af annan anledning något antal honor 
lyckats praktisera sig upp i träden, kan det ju vara behöfligt att 
skydda dessa under två på hvarandra följande år, för vinnande 
af större säkerhet. Men har man en gång fått träden befriade 
från larver, kan man tryggt under flera därpå följande år urakt- 
låta att vidtaga skyddsåtgärder, hvilka först behöfva återupptagas 
5 
