38 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
sedan man ånyo kunnat lägga märke till någon nämnvärd före- 
komst af larverna. En gång från dessa befriade träd torde, genom 
förnyadt skydd ungefär hvart fjärde eller femte år, kunna hållas 
aflägsnade från all fara för härjning. 
Sammanfatta vi nu hvad jag ofvan nämnt och återgå till 
frågan om frostfjärilarnas ojämna uppträdande, skulle jag vilja 
förklara detta på sätt som följer. Vi tänka oss en trädgård, 
isolerad från sin omgifning och fri från frostfjärilar. På ett eller 
annat sätt ditföras emellertid ett par honor, och dessa uppkrypa 
i hvar sitt träd i olika delar af trädgården, samt afsätta där sina 
ägg, hvilka i behörig tid kläckas. Utgående från en förut an- 
vänd beräkning, hafva vi sålunda att följande vår vänta, det 
ungefär femtio larver uppehålla sig i hvart och ett af dessa träd, 
ett antal, som om "träden dro något sa när stora, dr allt för 
obetydligt for att någon märkbar förstörelse af dem skall kunna 
åstadkommas; och i ännu mindre mån blir naturligtvis larvernas 
verksamhet synlig, om på nämnda ställen flera träd sammanstöta, 
och larverna sålunda kunna få tillfälle att sprida sig. Samtidigt 
tänka vi oss ett från de föregående isoleradt träd, eller en lika 
beskaffad grupp af sådana, i hvilken ännu ingen hona uppkrupit. 
Denna grupp är sålunda fortfarande alldeles fri från larver. — 
Af det femtiotal till full utveckling komna larver, som vi tänkt 
oss hafva uppehållit sig i den förstnämnda gruppen, kunna vi 
emellertid ej beräkna, att på långt när alla komma att utbildas till 
fjärilar. Ty dels bli många af dem vid själfva nedstigandet ur 
träden i och för förpuppningen i jorden, såsom jag längre fram 
närmare skall omnämna, byte for fåglar. Dels finnas val alltid 
några af parasiter angripna, hvilka af denna orsak ej komma 
till utveckling, och slutligen kan en del, på grund af mer eller 
mindre ogynnsamma förhållanden förolyckas under förpuppningen 
eller under puppstadiet. Låt oss antaga, att hälften af larverna 
sålunda komma att till hösten utvecklas till fjärilar. Den andra 
generationen består sålunda af 25 individer, Ehuru, åtminstone 
af fångsten pa limringarna att döma, hanarnas antal högst be- 
tydligt öfverstiger honornas — en beräkning, som kan vara fel- 
aktig, da ju deras flygförmåga tillåter dem att samlas från be- 
tydligt längre sträckor (i allmänhet infångas på limringarna minst 
dubbelt så många hanar som honor) -— kunna vi för jämnhetens 
6 
