PEYRON, J.: SENARE ÅRENS FROSTFJARILHARJNINGAR. 43 
skifva, dels utefter kvistar, tills de själfmant släppt sig ned 
från dem, dock alltid med samma resultat, ehuru dessa försök 
företagits från så stora höjder, att om hanen skulle haft lust att 
rädda situationen, han mycket väl skulle kunnat få tid därtill. 
— Att sådana försök ej kunna tillmätas någon beviskraft, det 
medger jag mer än gärna, då ju förhållandena kunna gestalta 
sig helt annorlunda under ett experiment, än om fjärilarna, lef- 
vande ostörda, fått följa sina egna tycken. Men att de ej häller 
för utrönandet af saken i fråga äro alldeles utan värde, tror jag 
mig kunna påstå. 
Ett ofta återkommande misstag, som ju hos personer med 
föga eller ingen sakkännedom i fråga om insektvärlden är lätt 
förklarligt, men också nödvändigt att söka rätta, är samman- 
blandandet af frostfjärilarnas larver med den »mask», som om 
höstarna återfinnes i själfva frukten. Från flera håll har jag hört 
klagas öfver, att frukten varit maskäten, trots det att limringar 
varit anbragta på träden. De tvänne här nämnda skadedjuren 
stå emellertid, såsom hvar och en, som närmare studerat saken, 
väl känner, med hvarandra ej i ringaste sammanhang, utan ha 
vi här för oss larverna af tvänne vidt skilda fjärilarter, skilda 
såväl till natur och lefnadssätt, som till tiden för uppträdan- 
det. Frostfjärilarnas larver halla sig för sin näring uteslutande 
till trädens blad och blommor, »äpplemasken» uteslutande till 
frukten. Att söka skydda sig mot det senare skadedjuret genom 
limringar är fullständigt fruktlöst, då honorna till denna art, i 
motsats till frostfjärilarnas honor, äga flygförmåga och sålunda äro 
oberoende af alla kring stammen anbragta hinder. Om, såsom 
det uppgifvits, de larver af detta slag, som med den nedfallna 
frukten kommit till marken, åter skulle uppkrypa i träden för 
att där förpuppa sig, skulle naturligtvis med limringar en del 
sådana kunna bringas ur världen. Men resultatet skulle blifva 
allt för obetydligt, då det ingalunda torde vara fallet, att alla 
larver på detta sätt först medfölja frukten till jorden, utan att 
en del mycket väl kan hinna lämna densamma, medan den 
ännu kvarsitter på träden, Då dessutom, såsom ofvan nämnts, 
honornas äggläggning är alldeles oberoende af hinder kring 
stammarna, lönar det sig icke att för »äpplemaskens» infångande 
söka göra bruk af särskilda limringar — hvilka skulle behöfva 
DE 
