44 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
uppsättas redan i augusti och sålunda vara såsom skyddsmedel 
mot frostfjärilarna på senhösten obrukbara. Angående skydd mot 
detta skadedjur måste jag hänvisa till andra försökställares upp- 
gifter, då jag hittills aldrig själf experimenterat med saken i fråga. 
och sålunda på detta område saknar all egen erfarenhet. 
Jag talade i början af denna uppsats om tjänliga limringar, 
ett uttryck, till hviiket jag nu ber att få återkomma för att gifva 
detsamma en närmare utveckling. Det är ej tillräckligt tryggande 
att förse träden med på ett eller annat sätt anordnade limringar 
— man måste äfven från början tillse, att dessa genom själfva 
sin beskaffenhet komma att utgöra ett säkert skydd. Jag har 
under denna höst på flera ställen sett anbragta ringar, af hvilkas 
verksamhet ej särdeles gynnsamma resultat torde vara att vänta, 
och föranledes jag därigenom att tro, det min i en föregående 
uppsats lämnade beskrifning af deras beskaffenhet och sättet för 
deras anbringande varit för kortfattad och otydligt framställd. 
Åtskilliga personer, af en eller annan orsak anseende, att det af 
mig föreslagna karduspapperet, som utgör limringarnas stomme, 
skulle vara mindre hållbart, ha föredragit att till ringarna an- 
vända papp; jag har till och med hört pergamentpapper föreslås. 
Vid användandet af papp låder först och främst den olägen- 
heten, att den på grund af sin styfhet ej i samma mån som ett 
mjukare papper smyger sig utefter stammens ojämnheter, och 
därför förorsakar ett betydligt ökadt arbete vid anbringandet, 
därigenom att extra tätning måste på åtskilliga ställen företagas 
för att ej åt honorna lämna krypvägar under ringarna. Tjärpapp- 
erbjuder, om man särskildt önskar begagna sådan, inga olägen- 
heter på grund af sin konsistens. Annan papp är däremot all- 
deles förkastlig till följd af sin egenskap att uppsuga så stora 
kvantiteter lim, under det att den själf tilltager i tjocklek, att 
fara för limringarnas snara torkande kan komma att inträda. 
Fördelen af att använda det onödigt dyrbara pergamentpapperet kan 
jag ej häller finna, synnerligast som limmet på detsamma hvarken 
lätt kvarhalles eller anbringas. Själf har jag begagnat vanligt 
fast, brunt, på ena sidan limmadt omslagspapper och funnit det 
fullkomligt motsvara sitt ändamål. Hällbarheten tryggas däri- 
genom, att limmet, utan att till kvantiteten i nämnvärd grad 
minskas, genomoljar papperet, så att dess motståndskraft mot väta 
12 
