50 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 89 vic 
försenats, synas dessa emellertid föredraga de unga axen framför 
de fastare stjälkarna vid läggandet af äggen. -Det blir nu icke 
längre endast de vegetativa delarna, utan äfven de fruktifikativa, 
axen med sädeskornen, som angripas och förstöras, och däri 
ligger den största skada, som denna art åstadkommer, och hvari- 
genom den inregistrerat sig bland våra åkrars skadedjur!. 
Då äggen efter omkring 12 dagar kläckts och larverna 
framkommit, borra dessa sig mellan agnarnas spetsar in till 
de ännu mjuka kornen och börja förtära deras mjöliga innehåll. 
Allt efter det de sålunda borra sig in, lämna de de gjorda gångarna 
fyllda med exkrementer. På detta sätt göra de kornen först 
ihåliga, förorsakande s. k. slösäd, och förtära dem sedermera full- 
ständigt. Därpå fortsätta de förödelsen, i det de angripa när- 
sittande korn. De hålla sig härvid dolda mellan småaxen, hvar- 
för de under den första tiden lätt undgå uppmärksamheten, isyn- 
nerhet som deras färg då föga afsticker från de omgifvande 
växtdelarnas. Deras antal kan stundom vara ansenligt. BIER- 
KANDER fann sålunda vid granskning af flera hundra vippor från 
ett hafrefält i hvarje sådan 4—-6—10 tärande larver. Vid mera 
utveckladt tillstånd, få de en annan färg. De skola da vistas i 
jorden under dagen och endast under natten fortsätta förstörelsen. 
De kunna sålunda natt efter natt härja ett fält, utan att landt- 
brukaren ser till dem eller vet, hvem som förstör hans skörd. 
Först då skörden är mogen och inbärgad, får man egentligen se 
dem. Man finner dem då isynnerhet pa golfven 1 logar, ofta 
massvis kringkrypande, där de under aflastningen af säden ska- 
kats ut. Later man dem här vara i fred och icke noggrannt 
bortplockar dem, skaffa de sig snart ater väg till sädesförräden 
och fortsätta har förödelsen, ända till den kallare tiden inträdt. 
De ga da i vinterhvila i jorden, i gödselhögar eller hälst bland 
mossa kring stenar och dylikt. Innan de i maj förpuppa sig, 
hvilket sker i jorden, skola de ännu en tid angripa sädeskornen 
men äfven, och kanske hufvudsakligen, gräsrötter och sädesbrodd. 
Hvad beträffar sättet för hämmandet af denna skadeinsekts ut- 
bredning, har man hittills endast hopsamlat och förstört de på 
logarna kringkrypande larverna samt snarast möjligt uttröskat den 
angripna säden och dödat därvarande larver, Slökornflyet synes 
| 52 Dessa uppgifter äro hämtade från äldre författare. 
2 
