PEYRON, J : VARA CHEIMATOBIA-ARTERS UTVECKLINGSSTADIER. 87 
artskillnaden, men för densamma fordras nödvändigt ytterligare 
en bestämning: hufvudets färg i förhållande till kroppens. 
Brumata varierar nämligen fortfarande, och hufvudets färg vari- 
erar, såsom under föregående skede, med kroppens. De gröna 
formerna hafva sålunda fortfarande grönt hufvud, de mörkare 
däremot grägrönt—svartgrönt eller brunaktigt. Hos boreata är 
hufvudet på fullväxtstadiet alltjämt mörkt, ehuru det förlörat sin 
djupsvarta färg, hvilken öfvergått till mörkare eller ljusare brunt, 
dock oftast med större eller mindre svarta fläckar. Kroppsfärgen 
har däremot öfvergått från svartgrönt till ljust gröngult, hvilken 
färg, så vidt jag af talrika undersökningar kunnat döma, synes 
vara konstant. Af nämnda förhållanden framgå nu omedelbart 
hufvudskillnaderna mellan de båda ifrågavarande arternas larver 
i fullväxtstadiet. Alla mörkare, fullväxta C/ezmatobza-larver till. 
höra érumata, liksom alla gröna, med grönt hufvud försedda. 
Alla gröna Cheimatobia-larver med mörkt hufvud i samma sta- 
dium tillhöra däremot boreata. — Bröstfötternas färgvariation 
följer samma lagar som hufvudets, Sålunda hafva alla fullväxta 
gröna brumata-larver gröna bröstfötter, alla fullväxta doreata- 
larver mer eller mindre mörka sådana, och äfven i de sällsynta 
fall, då färgen hos boreata-larvens hufvud skulle kunna ge anled- 
ning till tvekan genom sin ljusa färgton, gifver bröstfötternas 
mörka färg en tydlig fingervisning om, till hvilken art larvexem- 
plaret är att räkna. De mörka brumata-formernas bröstfötter äro 
äfven mer eller mindre mörka, men kunna ej gifva anledning 
till förväxling, då såsom ofvan nämnts alla mörka fullväxta chei- 
matobia-larver tillhöra Örurmata. Andhalen äro hos boreata pa 
detta stadium rent svarta, hos de gröna brumata-larverna där- 
emot gråbruna. Hals- och analplätarna variera hos boreata, 
äro stundom af kroppens färg, stundom mörkskuggade. Hos 
brumata äro de alltid af kroppens färg och följa dennas schat- 
teringar. 
Olikheten i larvernas teckning finnes på så många håll ut- 
förligt beskrifven, att jag här ej närmare ingår på densamma. 
Hufvudskillnaden är uttalad i breddförhållandena hos »sidorygg- 
linien», hvilken hos boreata är ungefär 1 mm. bred, hos örz- 
mata ungefär 0,2; mm. Äfven andra skillnader, såsom dorcata- 
larvens mera robusta form, dess större genomskinlighet m. fl., 
4 
