98 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
främst påpeka, att hela tillvägagångssättet är olämpligt, emedan 
det rör sig om djur. Ett väsen, som icke besitter något för- 
nuft och icke har någon fri vilja, kan icke göra några miss- 
gärningar och kan därför icke heller som en missdådare dragas 
inför rätta. Djuren äro af naturen stumma; de kunna icke svara 
på beskyllningar, icke välja sig någon försvarare, icke skriftligen 
göra sina rättsgrunder gällande. Och hvilket straff skall an- 
vändas? Manne det kyrkliga bannet? Alltså skola oförnuftiga 
djur drabbas med kyrkans skarpaste svärd? Men detta straff 
passar icke alls här; bannlysningen är ett utstötande ur kyrkan, 
men dessa djur ha ju aldrig varit kyrkans medlemmar. Där- 
jämte åsyftar bannlysningen icke att drabba kroppen utan själen, 
hvilket är anledning nog att icke begagna bannlysning mot djur, 
som icke ha någon sjal.» Oaktadt detta kloka försvar blef dock 
bannlysning afkunnad öfver ållonborrarna, med hvilken påföljd 
upplyser icke krönikan. 
I Sverige torde ållonborren varit skadedjur redan länge, 
ehuru dess uppträdande hufvudsakligen berörde de sydligare pro- 
vinserna. D:r OSsBECK omtalar densamma såsom skadedjur i 
södra Halland år 1776. På ömse sidor af Hallandsås fortfor 
ållonborren med sina härjningar år efter år, ständigt spridande 
sig mot norr, utan att några allvarligare åtgärder vidtogos för 
dess utrotande. Ryttmästaren P. v. MÖLLER omnämner 1833 
ållonborren såsom anställande svåra härjningar i södra Halland, 
hvilka sträckte sig upp mot Halmstad och Varberg. På egen- 
domen Dömestorp insamlades nämnda år 36 kub.-fot larver på. 
en åker af 5 tids vidd. 1849 föranstaltades en beräkning öfver 
den skada, som förorsakats af larverna, och uppskattades den- 
samma till 58,870 kronor inom 14 socknar. Först 1851 torde 
någon åtgärd från det allmännas sida blifvit vidtagen, i det att 
då ett statsanslag af 450 kr. anvisades till premier för insamling 
af ållonborrar i södra Halland, med påföljd att 2,000 kub.-fot 
insamlades. 
Sedan bedrefs insamling under flera år på bekostnad af 
v. MÖLLER å hans egendomar och insamlades under åren 1851, 
59 och 63 omkring 1,945 kub.-fot ållonborrar med en kostnad 
af något öfver 1,600 kr. 
På egendomen Skedala nära Halmstad företogs samtidigt 
2 
