120 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
mera komplicerade, och i synnerhet har frägan om, huruvida en 
sjukdom är primär eller sekundär, trädt i förgrunden. Särskildt 
rörande angrepp af bark- eller bastborrar äro ännu meningarna 
härom mycket delade. 
I Norrbotten (dels öster om Koskivare, dels mellan Skröf- 
ven och Lansä) hade föredraganden förra. sommaren pa medel- 
ålders och yngre tallar iakttagit angrepp af Tomzcus acumt- 
natus Gyll, Denna art hade här oregelbundna familjegångar, 
hvaremot i litteraturen stjärnformiga modergångar uppgifvas vara 
för arten normala. Öster om Koskivare iakttogos på äldre tal- 
lar likaledes primära angrepp af Zomzcus sexdentatus BOERNER 
(= T. stenographus DvFT.). 
Undersökningar öfver »grantorka» vid Grönbo kronopark i 
Vestmanland visade, att torkan började vid basen af kronan och 
utbredde sig uppåt till en viss gräns, hvarefter den började i 
toppen och utbredde sig nedåt, så att mellersta delen af kronan 
längst var frisk. Detta torde knappast kunna förklaras på annat 
sätt, än att torkan i nedre delen af kronan vore en omedelbar 
följd af de genom förställning ändrade yttre förhållandena (ökad 
afdunstning och starkare belysning), under det att hon i toppen 
sedermera uppkom genom vattenbrist. Zomzecus typographus L. 
uppträdde här uteslutande sekundärt, hvilket står i full öfverens- 
stimmelse med den åsikt om hans förhållande till grantorkan, 
som på senare tiden vunnit allmännare tillslutning hos oss, hvar- 
emot i Tyskland den äldre åsikten, att granbarkborren under 
vissa förhållanden uppträder fullt primärt fortfarande fasthålles. 
Möjligen förhåller sig barkborren olika på olika ställen. 
Py fygsandsfälten i sydvästra Sverige utbreder sig omedel- 
bart innanför dynerna ett sterilt hedbälte, på hvilket man efter 
misslyckade försök med den vanliga tallen börjat plantera berg- 
tall. Denna har hittills visat sig synnerligen härdig. På Engel- 
holms flygsandsfalt hade dock angrepp af Cecidomyia brachy- 
plera "SCHWAG. förmärkts. Nämnda gallmygga lägger sina ägg 
mellan barren, sa snart dessa börja skjuta. I följd af den nä- 
ring, larverna taga från de unga barren, dödas dessa, innan de 
blifva fullt utvecklade, och angreppet är lätt igenkänneligt genom 
larvkammaren, som förekommer vid basen mellan de nedtill upp- 
svällda och vanligen hopvuxna, gula eller bruna samt mycket 
2 
