184 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
u ex., Java Kapt iGAppa, 
ex, utan lokal. 
Os 
ex., Australien, Kapt. FORSSTRÖM. 
2 , 
2 ex., Melbourne, » 
ı ex., Honolulu, Vanadisexp. 
Denna mycket varierande och vidt utbredda — nästan 
kosmopolitiska skulle man kunna säga — art, har visser- 
ligen förut påträffats på Sandwichsöarna, men säkra och 
bestämda australiska fyndorter fattades hittills, ehuru man 
väl äfven där kunde vänta att finna den. I Australien före- 
kommer en närstående art, /. melanodactylus (C.L. Koch), 
men hos denna sluta de öfre kölarna på andra och tredje 
caudalsegmentet med en stor spetsig tagg, hvartill ej synes 
ett spår hos våra australiska exemplar. Arten melanodac- 
tylus har också färre kamtänder, näml. ro—13. Melbourne- 
exemplaren af I. europens däremot tg. 
Tityus bahiensis (PERTY). 
ı ex. (dåligt), Paraguay, Dr. ROSENSKÖLD. 
3 underfam. Centrurini. 
Centrurus infamatus (C. L. Koch). 
Flera ex., Orlando, Florida, Doc. E. LONNBERG. 
Flera ex., Florida, HENSCHEN. 
Dessa floridanska exemplar afvika i flera afseenden från 
de typiska från Mexico, som i allmänhet legat till grund 
för auktorernas beskrifningar. De af mig hemförda och i 
Florida observerade skorpionerna af denna art äro tämligen 
16 Färgen var ganska blekt 
små, vanligen ej öfver 4 !/2 cm. 
gul undertill, ofta tydligt stötande 1 ljusgrônt, De fyra 
mörka banden på ryggen mycket tydliga, mer eller mindre 
mörkt grå eller svartgrå. Ben och klor jämnt marmore- 
rade med grått, ungefär såsom fallet är hos /sometrus. 
Svansen är ofvan gul, under mer eller mindre »rökig», grå 
eller mörkgrå, ofta med tydliga, mer eller mindre i rader 
ordnade ljusa fläckar. Dessa färgförhållanden afvika ju 
rätt mycket fran de vanliga, 1 det eljest grundfärgen vanl. 
19 8 cm. är ungefär den kända maximilängden. 
Io 
