190 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
därför här nödsakad att endast halla mig till KRÆPELINS beskrif- 
> och uppdrager nedan en paralell mellan denna och ka- 
ning! 
raktererna hos den floridanska formen i de fall, där några afvi- 
kelser äga rum. 
M. giganteus (Luc.) enl. Kr&- Subsp. foridanus LONNB. 
PELIN. 
» Sternum breiter als lang». Sternum lika långt som bredt 
eller längre. 
Trochanter i framkanten hos 
båda könen försedd med (5) 
6 taggar, af hvilka den främ- 
sta äfven hos © är betydligt 
större än de öfriga. 
am Vorder- 
» {rochanter — 
rande mit 5—7 Dornen, von 
denen beim & der voreckstän- 
dige weit grösser als die übri- 
gen, während die des Jan 
dem mehr halbkreisförmig ge- 
rundeten Rande in der Regel 
ziemlich gleichmässig und klein 
sind.» 
sFemur — am oberen Vor- Femur i Ofre framkanten för- 
derrande bei beiden Geschlech- 
tern mit starkem Dorn». 
sedd med en tagg, som är 
mindre än taggarna pa #o- 
chanter. 
» /zbıa — — ihre Apophyse Zzbzans apophys hos båda kö- 
starkt 
beim 92 meist mit 2 oder nen 
mehr, beim oq meist ohne 
Säge-zähne an der Spitze des 
Aussenrandes. » 
sågtandad, både 
längs inre och yttre kanten, 
och sägtänderna fortsätta i 
yttre kanten ned på halfva 
tibian eller längre. 
Några andra smärre afvikelser torde väl också kunna fram- 
visas, men de synas ej så konstanta. Intensiteten i hårigheten 
är individuellt ganska olika. Vanligen äro benen och svanstrå- 
den mycket rikligt försedda med styfva hår, så att t. ex, hos ett 
ungt exemplar skulle svanstråden rent af kunna kallas buskig, 
men hos andra finnas endast spridda har på samma organ. Far- 
gen är också olika. Hos gamla exemplar äro maxillarpalperna 
!9 Rev. d. Uropygi Tuor., Abh. aus d. Geb. Naturwiss. Bd. XV. Ham- 
burg 1897. 
16 
