LÖNNBERG: SKORPIONERS 0. PEDIPALPERS GEOGR. UTBREDNING. 195 
derna och ostafrikanska subregionen, och en art går ända in i 
den sibiriska. Centrum är dock att söka i den ostafrikanska, 
hvarest alla tre träffas. 
Archisometrus sträcker sig med sin utbredning från tropiska 
Afrika öfver Ceylon, bortre Indiska halfön, Sundaöarna och Phi- 
lippinerna, hvarest inom den indomalajiska subregionen formrikedo- 
men synes nästan störst. Två eller tre arter synas vara austra- 
liska, och den ena af dem skickar äfven utlöpare till polynesi- 
ska subregionen, näml. till Fijiöarna. Beaktansvärd är fattigdo- 
men inom den indiska subregionen, och frånvaron i den austro- 
malayiska, såvida ej en art finnes på Timor. En (oviss) art till- 
hör Mascarenerna, en Round Island vid Mauritius, en tredje fin- 
nes på Seychellerna och en fjärde, som dock har sin hufvudut- 
bredning på annat håll, har träffats på Madagaskar. Kännedomen 
om detta släkte är dock ännu ej så fullständig. 
/sometroides tillhör uteslutande Australien med 2 arter. Åt- 
minstone i zoogeografiskt syfte synes det förmånligast enligt min 
uppfattning att sammanföra de tre släktena 7zfyus, Lepreus och 
Tityolepreus i den betydelse KRÆPELIN gifver dem i sin »Revi- 
sion» (l. c. p. 87, 90, 92), samt Uroplectes till ett enda under 
namnet ÜUroplectes, såsom Pocock gjort i »Rev. of the Spec. of 
Scorpions belonging to the South African genera Uroplectes, Le- 
preus and Tityolepreus»?. 
Detta sammanslagna släkte far en mycket naturlig utbred- 
ning med sin tyngdpunkt 1 Syd-Afrika, som kan uppvisa omkring 
15 former. (7) 6, delvis gemensamma, finnas äfven i Ost-Afrika, 
och en art, den mest vidtspridda, gar ända upp i Väst-Afrika. 
Denna spridning torde nog vara naturlig, men däremot torde det 
vara tvifvel underkastadt, om detsamma kan sägas, da Java m. fl. 
af Sundaöarna, äfven Celebes, uppgifvas såsom hemort för samma 
form. Det är ju åtminstone möjligt, att här är fråga om artifi- 
ciellt medförda djur, desto mera som hvarken Ceylon eller Ma- 
dagaskar äro kända såsom fyndorter för densamma. Det bör 
äfven anmärkas, att alla dessa anförda former ej äro odisputabla 
såsom arter, utan en del torde mera vara att betrakta såsom 
lokalraser, 
Antalet arter inom släktet Babycurus är kanske ej fullt af- 
? Ann. & Mag. Nat. Hist. (p. 377) (6) 17. 
2 
fe) 
