200 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1897. 
Brachistosternus är ett chilenskt släkte med 2 arter, men 
den ena förekommer äfven i Paraguay, alltså inom brasilianska 
omradet. 
Thestylus är brasiliansk (1 art). Urophonius har en form 
i den chilenska och en i den (syd-)brasilianska subregionen. 
Lothriurus har åtminstone ett halft dussin former i chilen- 
ska subregionen, ungefär hälften i den brasilianska. 
Phoniocercus har en chilensk art, Cercophonzus en australisk 
och Centromachus‘ ater en chilensk. 
Innan en sammanställning göres för de olika släktgrupper- 
nas och familjernas utbredning, bör skorpionernas ofantliga höga 
alder framhållas. De äro ju bland de allra äldsta kända landt- 
djuren, såsom fynd äfven inom vårt lands gränser utvisa. Redan 
under silurtiden funnos fullt utvecklade och ganska typiska skor- 
pioner, därpå har man bevis t. ex. fran Gotland (Paleophonus) 
och Skottland. Än flera arter äro kända från stenkolstiden, (bl. 
a. Centromachus THORELL), både i Europa ech Nordamerika. 
Under sådana omständigheter är det ganska sannolikt, att skor- 
pionerna haft en mycket större utbredning än nu, och de kunna 
hafva utbredt sig öfver alla de landförbindelser, som fordom 
funnits, men nu upphört att existera, för så vidt som klimatiska 
förhållanden det tillåtit. Att t. ex. skorpionerna i Europa, äfven 
inom en geologiskt taladt ej så särdeles långt aflägsen tid, haft 
en betydligt större utbredning än nu, visas af de ej fåtaliga fyn- 
den af skorpionrester i bernsten från tertiärtiden®. De nutida 
fyndorterna kunna därför svårligen lämna någon ledning för be- 
dömandet af huru ordningen i sin helhet utbredts, men de nu- 
tida smärre gruppernas, t. ex. underfamiljernas geografiska fördel- 
ning, kan vara af ganska stort intresse och af betydelse för jäm- 
förelsen med och förståelsen af andra recenta djurgruppers. 
Om vi då börja med Androctonini, finna vi genast, att gan- 
ska många släkten hufvudsakligen äro koncentrerade i medelhafs- 
och ostafrikanska provinsen. Dessa äro Prionurus (Androctonus), 
* Det torde böra anmärkas, att Cextromachus förut är användt af THo- 
RELL för ett fossilt skorpionsläkte och att det sålunda bör ändras, exempelvis 
till Centromachetes. 
> Genom klimatförsämringen, som nådde sin kulmen under istiden, ha 
de sedan förträngts från europeiska och sibiriska subregionerna. 
8 
