AURIVILLIUS: EN NY SVENSK ÄGGPARASIT. 255 
uppsöka de honor, som tilläfventyrs ej blifvit befruktade, innan 
de lämnat den äggsamling, hvarur de utkläckts. 
De bevingade individerna förete en högst intressant egen- 
domlighet i sin inre byggnad, som ej återfinnes hos de vinglösa 
hanarna. Diaphragmat mellan thorax och bakkroppen, som hos 
steklarna tjänar såsom fäste för de långsgående indirekta flyg- 
musklerna, är nämligen, såsom finnes antydt å fig. 1 och 2, in- 
stjälpt i bakkroppen, så att det bildar ett bredt kägelformigt 
utskott, som når ända till midten af bakkroppen och är upp- 
fylldt af de därigenom betydligt förlängda längsgående flygmusk- 
lerna. Det är följaktligen helt naturligt, att detta väldiga ut- 
skott helt och hållet saknas hos de ovingade individerna. 
Det är sannolikt, att denna egendomlighet i diaphragmats 
byggnad återfinnes hos en stor del af de små Pteromaliderna, 
ehuru den hittills synes helt och hållet hafva undgått morpholo- 
gernas uppmärksamhet, ty redan 1888 iakttog jag samma bild- 
ning hos Arrhenophagus chionaspidis (se Ent. Tidskr. Arg. 9 
t. 1 f. ı och 3. 1888), ehuru jag da ej närmare undersökte 
densamma. 
I 
