20 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 888 



sclopeta Fabr. och B. explodens Duft, har Rouget under vår 

 och höst funnit i lefvande tillstånd angripna af en i sanning egen- 

 domlig liten guifargad svamp, som erhållit namnet Laboiilbenia 

 Roiigeti Ch. Rob., hvilken växte på ytan af antenner, thorax, 

 elytra och ben. Rouget säger att han funnit den i bergstrakten 

 omkring Dijon, på såväl torra som fuktiga platser. Samma svamp 

 har han sedermera funnit på Opkonus brevicollis Schaum., Goemis 

 olens Müll, och Pœderus ripat'tus L., hvilkas föda består af 

 förruttnade djur- och växtämnen, isynnerhet svampar. 



En art af Gyrinidœ från Carracas, hvilken Robin och 

 Laboulbène gifvit namnet Gyretes scriceus Lab. har en synner- 

 ligen liten parasit, Laboulbenia Guei'ini Ch. Rob., fästad på ytan 

 af thorax, mellan thorax och abdomen samt vid kanterna af elytra. 

 Detta är den enda vatteninsekt, som hittills befunnits angripen af 

 någon parasitsvamp. Insekterna af detta slägte framlefva sitt tillstånd 

 som larv och imago i vattnet; men när larven är färdig att 

 öfvergå i puppa, kryper han ur vattnet uppför stjälken af någon 

 vid stranden växande planta, där han inspinner sig i en oval, mot 

 båda ändarna tillspetsad kokong. 



Åtskilliga stora Lamellicorn-larver, isynnerhet bland Dynasti- 

 derna, hafva af olika skriftställare angifvits såsom angripna af 

 parasitsvampar. Dessa larver hafva vanligen funnits i tropiska 

 länder på några få tums djup nere i jorden, hvilken i allmänhet 

 varit rikligen bemängd med i upplösningstillstånd varande löf, 

 fibrer och rötter af plantor. Man har till och med funnit dem 

 i Andernas bergstrakter på en höjd af omkring 2,000 fot öfver 

 hafvet. Larven bildar sig en kammare under jorden, i hvilken 

 han framlefver sin tillvaro, födande sig af i granskapet hemtade 

 växtämnen i multnande tillstånd. Här tillbringar han flera år 

 innan han öfvergår till puppa, hvadan riklig tid finnes för att 

 han, isynnerhet under regntiden, må kunna angripas af parasit- 

 svampar. Vanligen hafva de larver man funnit redan varit döda 

 och ofta i förruttnadt tillstånd, men det har äfven inträffat, att 

 man funnit dem lefvande. Ehuru dylika svampbärande larver rätt 

 ofta funnits i riklig mängd, har man dock iakttagit, att perioder 

 af åtskilliga år ofta förgått, utan att man påträffat något enda 

 exemplar. Det vill därför synas som om vissa år vore mera 

 lämpliga för utvecklingen af parasitsvampar. 



