46 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 



Saltdalen — hvilken ogsaa bliver den sidste, da han nu er forflyt- 

 tet til Alten i Finmarken — befandt sig et meget smukt Exem- 

 plar af Notodonta dictœoides Esp. var. frigida Zett. (^), samt en 

 interessant Berigelse af vor arktiske Lepidopterfauna, nemlig El- 

 lopia prosapiaria L. i flere Exemplarer, fangede ved Storjord 

 den igide Juli. Det nordligste Sted, hvorfra jeg tidligere kjendte 

 denne Art, var Snaasen i nordre Trondhjems Amt (64" 12' n. 

 Br.), men at den ogsaa skulde vise sig at fo rekomme paa ark- 

 tisk Grund, var temmelig uventet. Efter livad Hagemann har 

 meddelt mig, optraadte den endog temmelig hyppigt, hvad der 

 iaar ogsaa var Tilfasldet sammesteds med Cidaria flavicinctata 

 Hb., medens der forresten var usaedvanlig lidet at se af de eliers 

 almindeligere forekommende Arter. 



Den hidtil kun fra Dovrefjeld kjendte Adela Esmarkella 

 Wk. fandtes 8:de Juli af Pastor Sandberg og mig i et större 

 Antal Exemplarer blandt J^wuperus-K.rattet paa Sydsiden af Vin- 

 stervandet eller, som det ogsaa kaldes, Strömsvandet i det syd- 

 östlige Hjörne af Jotunheimen. Den förste Opdager af denne 

 höialpine Art er Siebke, i hvis efterladte Samling forefandtes et 

 Par Exemplarer af samme fra Fokstuen paa Dovrefjeld 5:te Juli 

 1 86 1. Han henförte dem imidlertid til A. Degeerella, hvilket 

 ogsaa var Tilfaeldet med de af mig i 1877 vid Kongsvold fundne 

 Exemplarer, der ligesom Siebke's i Virkeligheden tilhörer A. 

 Esmarkella. Begge Arter er hinanden saa overordentlig lige, at 

 det er let at forvexle dem, men de förekommer neppe sammen 

 noget Sted, da Esmarkella er en höialpin Art, medens Degeerella 

 vistnok udelukkende holder sig i de lavere Regioner. 



Kristiania, December 1887. 



