58 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 888. 



såväl hans, som den fängslades antenner. Därpå fattade han 

 plötsligt tag i den fångnes ena antenn och fortfor ihärdigt att 

 draga i denna under sju minuters tid, lämnande detta arbete 

 blott ett par gånger för ett ögonblick. Emellertid hade talrika 

 individer under tiden passerat stället och flere en kortare tid 

 gjort små försök att biträda vid fångens befrielse, men de trött- 

 nade snart och begåfvo sig åter sin väg. Kl. i,6 m. kom dock 

 ånyo en stor myra och fattade i den fångnes framben på mot- 

 satta sidan om den af den förra fasthållna antennen. Kort där- 

 efter infunno sig två arbetare af medelstorlek och gingo med 

 hufvudet längre under stenens något ojämna kant, så långt de 

 kunde nå den fria delen af myran, och drogo nu från någon 

 kroppsdel, som jag dock icke i det läge jag stod närmare kunde 

 bedömma. Den ena af dessa myror lämnade nu för ett ögon- 

 blick sin plats och gick rundt om stenen till det ställe 

 på dess andra sida, som låg rakt emot det, där myran 

 var fängslad, och stack där hufvudet så långt under 

 stenen, hon förmådde. Strax därpå återvände hon. Dessa 

 fyra myror fortsatte nu med sitt befrielsevärk, ända tills det kl. 

 1, 1 1 A m. lyckades dessa att lösgöra den fångna, som emellertid 

 nu var fullkomligt maktlös och icke visade några tecken till 

 rörelse. Den första stora till hjälp komna myran fattade då 

 henne med käkarna från ryggsidan tvärs öfver thorax och be- 

 gynte bära henne åt stacken till. Kl. 1,13 m. lemnade hon sin 

 börda, liggande på rygg, och sprang af och an, men återvände 

 efter 1 2 sekunder. Hon sökte denna gång fatta tag i den burna 

 myrans hufvud (käkar?), men lämnade åter detta och drog henne 

 från ena antennen. Efter en stund öfvergaf hon åter sin makt- 

 lösa kamrat, som denna gång blef liggande på buken, men snart 

 infann sig ånyo den stora myran, hvilkens alla rörelser jag noga 

 följt, och sökte gripa tag i den andras hufvud, hvilket grepp 

 dock snart öfvergafs, i det hon såsom en gång förut nu bar 

 denna tvärs öfver thorax. Efter en liten stund försvann den stora 

 myran åter, men återvände äfven nu och fattade denna gång tag i 

 den burnas ena mandibel. Denna hade nu något kvicknat vid, i det 

 hon visade tecken till rörelse. Ytterligare tvänne gånger aflägs- 

 nade sig bäraren och återvände. Den burna visade hvarje gång, 

 hon lämnades, allt tydligare lifstecken, i det hon långsamt rörde 



