REUTER : MVRORNAS MEDLIDANDE OCH HJÄLPSAMHET. 77 



turförhållandena, någorlunda likformigt under de på hvarandra 

 följande timmarna. Jag måste därför uppgifva den tanke att det 

 samlades till skydd för de inneslutna vännerna, som genom före- 

 gående försök fått ett visst sken för sig. Emellertid har jag icke 

 velat utelämna mina anteckningar öfver denna omständighet, då 

 den måhända ännu icke kan anses fullt utredd. De få därför 

 kvarstå till den betydelse, de kunna ega. — Men resultatet af 

 förevarande försök afviker äfven i ett annat afseende från det 

 förra, i det medeltalet af angripande myror (summan myror divi- 

 derad med antalet observationstider) nu blifver 6 (mot förra gån- 

 gen 3) för rufa- och 3 (mot förra gången 5) för sangvinea- 

 lådan. Resultatet blir sålunda rakt motsatt, något ganska ovän- 

 tadt, då sangvinea\kå2Si i detta fall dock stod närmast den tra- 

 fikerade ingången och r7(/h!-lådan längst därifrån. 



25. Den I september upprepade jag åter experimentet un- 

 der något annan form. Jag fann nämligen, att stramaljen var 

 för hård, för att myrornas käkar på länge skulle förmå sönder- 

 slita densamma och jag betäckte därför lådorna med lock af 

 papper, tätt genomstucket med en grof nål. I ena lådan, A, lade 

 jag 10 mfa, i den andra. B, 10 sangvinea. Vid de förra för- 

 söken hade jag först några minuter döfvat myrorna i vatten, för 

 att lättare kunna lägga dem i askarna, men, fruktande att de 

 därigenom måhända kunnat förlora något af sin möjligen speci- 

 fikt karakteristiska lukt, * insläppte jag dem nu direkt från de 

 resp. bona genom ett hål i papperslocket, hvilket därefter om- 

 sorgsfullt täcktes med en pålimmad papperslapp. Lådorna ut- 

 sattes nu vid hvar sin ingång till stacken. Denna gång erhöll 

 jag följande utslag: 



* Jag hade nämligen observerat att af två under 15 m. i vatten dränkta 

 rufa, den ena, då de strax efter tillkvicknandet lades på myrvägen, angreps af 

 mötande kamrater, ehuru visserligen endast öfvergående. 



