reuter: myrornas- medlidande och hjälpsamhet. 83 



de direkt dit, ofta tre à fyra på en gång, undersökte uppmärk- 

 samt hålet och nålen, men sprungo sedan oftast sin väg, måhända 

 öfvertygade om fåfängligheten af alla befrielseförsök. Vid detta 

 Zufälle såg jag nu en liten myra (af större slaget små) under 

 omkring en half minuts tid företaga sig att med fr am fö t te ma 

 gräfva upp och kasta åt sidan sanden underifrån den 

 fångna kamratens abdomen. Tyvärr uppgaf hon snart detta 

 sinnrika försök att på detta sätt (på iiecrophorus-m&ioâ) få nålen att 

 ramla och befria fången. ''' F. rufibarbis hade under den förflutna 

 qvarten samtidigt angripits af i — 3 myror, mest dock af en enda, 

 men angreppet skedde direkt på käkar, antennrot eller benleder 

 och tedde sig fullkomligt annorlunda, än befrielseförsöken kring 

 ruf a. Kl. 1,50 m. fans af den ena rufibarbis intet kvar, af den 

 andra endast abdomen och med denna arbetade ännu en myra. 

 Den fångna ruf a åter var vid fullt lif och hade alla lemmar 

 hela. Då jag lösgjorde henne, kunde hon dock till följd af den 

 skadade abdomen och sin matthet blott långsamt röra sig framåt 

 och upptogs inom en half minut af en kamrat, som bar henne 

 från abdomen åt stacken till. 



Om icke heller ofvanstående försök förmått gifva något be 

 stämdt svar på frågan huruvida F. ruf a starkare påverkas af hat 

 mot fiender eller af medlidande med en nödstäld kamrat och om 

 de endast osäkert tyckts vid handen gifva att hatet vore ännu 

 starkare mot vissa främmande arter än mot andra, så framgår 

 dock af de jämförelser, till hvilka de gifvit anledning, otvätydigt 

 att det nu och tidigare skildrade beteendet mot myror af eget 

 samhälle afsedde dessas befrielse och att den invändning, som 

 kunde göras att sysslandet med de sålunda fängslade kamraterna 

 lika lätt kunde tolkas såsom ett anfall på dessa, är alldeles obe- 

 rättigad. Detta bevisas i än högre grad af följande försök, med 

 hvilkas anförande jag slutar redogörelserna för mina experiment 

 öfver stackmyrans förhållande i det hänseende, hvarom fråga 

 varit i denna afhandling. 



33. Den 23 augusti kl. 2,40 m. e. m. stälde jag på myr- 

 vägen en ifrån denna tagen ruf a, hvilkens abdomen och större del 



* Dödgräfvarebillenia (J^ccrophortis) skola, om ett dödt kadaver (möss, 

 groda eller dylikt) uppstickes i spetsen pä en i jorden nedsatt pinne, under- 

 gräfva denna senare och därpå begrafva både pinne och lik. 



Eiitotnol. Tidskr. Arg. 9, H. 2 (1888). 7 



