84 EN'JOMOLOGISK TIDSKRIFT I 888. 



af thorax jag inmurat i en blandning af sand, krita och gummi 

 arabicum; denna fastmurades i vägen. Ända till kl. 2,55 m. 

 hade visserligen talrika myror passerat stället, men ehuruväl en 

 och annan i förbigående korsat antenner, med den fångna och 

 flyktigt undersökt murbruket, erbjöd dock ingen sin hjälp. Jag 

 misströstade redan att fä se något sådant inträffa, då en medel- 

 stor myra kl. 2,55 m. efter en längre antennkorsning stack sin 

 ena mandibel mellan den fångnas käkar och begynte, så- 

 lunda fasthållen, af alla krafter draga bakut. Då därigenom lik- 

 väl intet resultat uppnåddes, samtalade hon medels antennerna 

 med den fängslade, begaf sig därpå upp på murbruket och 

 lyckades lösbita en liten bit, så att den inmurades pronotum nu 

 blef alldeles fritt. Därpå gick hon ned, stälde sig med hufvudet 

 mot myran, fattade tag kring insnöringen mellan pro- och 

 mesonotum samt började en stund draga framåt. Den inmurade 

 myran hade af misstag på hufvudet erhållit en liten kalott af 

 gummi och krita. Befriarinnan lösbet nu denna och nedlade 

 den på sidan om fången; om detta skedde efter föregånget 

 antennsamtal eller icke, kan jag ej säga. Därefter angrep hon 

 åter murbruket tätt kring kanterna af den fångnas tho- 

 rax, men detta var nu så tillhårdnadt att alla försök att lösbita 

 det blefvo fåfänga. Jag ville då med saliv uppmjuka det, men 

 gjorde det så oskickligt att befriarinnan blef skrämd och gick sin 

 väg. Kl. 3 kom dock åter en myra och upprepade alldeles 

 samma beteende, började med dragning från käkarne och därpå 

 från thorax, däremellan undersökande och bitande på murbruket. 

 Slutligen sysslade hon nästan uteslutande med denna senare 

 procedyr, synbart öfvertygad att aflägsnandet af själfva mur- 

 bruket var det enda sättet att hjälpa kamraten. Hon fortsatte 

 träget härmed och gjorde värkliga jätteansträngningar, fattande 

 med käkarna i det hårda murbruket och stödande sig med bakre 

 benen mot dess sluttande väggar samt rifvande af alla krafter. 

 Kl. 3,12 m. anlände ytterligare en myra, som inlät sig i samtal 

 med den inmurade och, gifvande sin mandibel åt denna> 

 l)örjade draga utåt. Den förra befriarinnan korsade nu anten- 

 ner med den nykomna och begaf sig sin väg, synbarligen 

 uttröttad. Den nya upprepade nu samma försök, som den förra, 

 men tröttnade redan kl, 3,15 m. och sprang bort. Kl. 3,22 m. 



