88 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 888. 



beteende mot på samma sätt nödstälda vänner och fiender 

 jämföras. 



II. Olika individer förhöUo sig emellertid med hänsyn till 

 sin hjälpsamhet betydligt olika, men någon konstant skilnad 

 kunde icke i detta afseende upptäckas mellan stora, medelstora 

 eller små individer. 



III. Myror, hvilka gingo ut från stacken på förrådssamling, 

 och sådana, som återvände, vanligen fy Ida med bladlussaft, till 

 nästet, syntes i samma grad deltaga i de fångnas befriande. 



IV. I de fall, då myran icke var alltför hårdt fängslad, 

 sökte hon i allmänhet själf befria sig, utan att med antennerna 

 påkalla andras biträde; och kommo dessa till platsen, syntes de 

 kunna bedömma det mindre farliga läget, enär de under sådana 

 förhållanden aldrig sågos erbjuda sin hjälp. 



V. Vid sina befrielseförsök ådagalade många individer icke 

 blott en betydlig grad af energi, men visade äfven spår af en 

 beräkning och reflexion, hvilket framgick icke blott af de olika 

 metoder, de vid befrielseförsöken använde, men äfven af deras 

 ofta noggranna undersökningar af de fängslande föremålen och 

 deras försök att komma till den fängslade äfven från punkter, 

 hvilka ursprungligen lågo utom deras synkrets. 



VI. Då myrorna icke förmådde uträtta något för de fång- 

 nas frigörande, antingen öfvergåfvo de sina försök eller ock vän- 

 tade de på platsen, tills andra själfmant infunno sig. Blott en 

 enda gång (försöket 4) såg jag något, som möjligen kunde tolkas 

 såsom försök af en med befrielse sysselsatt myra att åkalla an- 

 dras biträde, men denna anhållan lämnades, i fall det var en 

 sådan, af dessa ohörd. 



VII. Under försöken att befria den fångna inledde däremot 

 myrorna stundom upprepade gånger samtal med denna och syn- 

 tes någon gäng efter detta ändra arbetsmetod. 



VIII. De fängslade myrorna behöfde emellertid icke med 

 antennerna eller på annat sätt anropa kamraterna om bistånd, 

 utan var blotta åsynen af deras nödstälda belägenhet redan nog 

 för att väcka känslan af medlidande, hvilket tydligt framgick af 

 försöket 4, hvari myrans hufvud var alldeles täckt af stenen och 

 blott bakkroppen synlig. 



