OM VATTENINSEKTER SÅSOM FORMEDLARE AF 



VISSA MINDRE DJURS ÖFVERFLYTTNING TILL S. K. 



»BRYOR» ELLER VATTENGROPAR. 



MEDDELANDE TILL ENTOMOLOGISKA FÖRENINGEN DEN 28 APRIL 1 888. 



Redan i slutet af 1840-talet, då jag jämte Diptera äfven 

 med ifver sysselsatte mig med insamling af Coleoptera, väckte 

 det min synnerliga uppmärksamhet, att vid undersökning af 

 vattengropar, uppgräfda för den betande boskapens behof och 

 ofta belägna långt ut på slättlandet i Östergötland samt i saknad 

 af tillflöden från andra vattensamlingar, dock alltid om somma- 

 ren, såvida de icke vissa år helt och hållet uttorkade, beboddes 

 af hastig lar [Hincdo sanguisiigd), acarider, vattenspindlar m. fl. 

 Jag har på senare åren under mitt vistande på Gotland gjort 

 samma iakttagelse. Dylika vattengropar kallar man där för 

 »bryor». När jag lätt insåg, att de nu omnämda smådjuren, 

 jämte åtskilliga andra, svårligen eller rent af omöjligen på egen 

 hand kunnat frakta sig öfver till bryorna från vanligen långt där- 

 ifrån belägna vattendrag, så intresserade det mig att söka ut- 

 forska, på hvilket sätt de egentligen kommit dit. För detta ända- 

 mål tog jag mig före att granska dels en mängd Dytiscider , 

 som med vattenhåfven infångades, dels äfven arter af Notonecta 

 och Corixa, och jag tror, att de iakttagelser, som jag härvid 

 gjort, möjligen kunna leda till förklaring af detta egendom- 

 liga förhållande. Vid undersökning såväl af Notonecta som 

 Corixa finner man nämligen icke sällan i närheten af vingarna 

 på thoracal- och abdominaltrakten små röda punkter, hvilka 

 genom denna färg bjärt sticka utaf mot sin omgifning, och vid 

 närmare granskning märker man lätt nog, att de äro Acarider. 



